255 
saa kan man omvendt med temmelig stor sikkerked slutte, at det gode 
veir vil vedvare, naar man ser dem paa reise. Disse smaadyr besidder 
nemlig en meget fin forudfølelse af veiret, og dette tyder uimodsigelig 
paa visse sjælelige evner hos dem. 
Mindre meddelelser. 
Aseptisk liv. Dr. Kijanizin i Kiew har gjort en række 
undersøgelser over den steriliserede lufts indflydelse paa dyr. Han 
satte dyrene i et apparat, hvor de kunde holdes flere dage, og i hvil¬ 
ket luften, som de indaandede, og maden, de spiste, var gjort sterile, 
saavidt det lod sig udføre. Sterilisationen af luften var i ethvert til- 
fælde fuldkommen, og forsøgene bestod i at veie dyrene før og efter 
indsættelsen i apparatet, at veie deres ekskrementer og at sammen¬ 
ligne resultaterne heraf med dem, der erholdtes med andre dyr, som 
stilledes under de samme forhold, aseptiken undtagen. Forsøgene 
synes at have vist, at der er en merkbar formindskning af assimilationen 
af kvælstofholdig føde hos de aseptisk behandlede dyr. Kijanizin til¬ 
skriver denne formindskning den kjendsgjerning, at aseptiken af føde- 
midlerne medførte aseptik af tarmkanalens vægge, hvis mikrober 
bidrager til dekomponeringen og peptonisering af de kvælstof holdige 
forbindelser; det er dog at merke, at han har undladt at paavise, at 
der indtræder nogen formindskelse af antallet af mikrober, hvad der 
dog først og fremst maatte ske. 
Han mener, at den absolute aseptik af tarmkanalen vil have til- 
følge en betragtelig forminskning af assimilationen, og mennesket lige- 
som dyrene vil derved komme i samme stilling som bælgplanterne, der 
ikke kan assimilere kvælstof uden hjælp af mikrober. Dette er ellers 
vel muligt. Kijanizin har iagttaget, at mindskningen i vegt er forbunden 
med en betragteligere udskillelse af kulsyre og kvælstof end normalt, 
og i nogle tilfælde døde dyrene i løbet af nogle timer, ja endog i 
nogle minuter. Dette maa rimeligvis have været afhængig af andre 
momenter end de aseptiske omgivelser. 
Dyrs aktivitet. Stewart gjør i „Science" rede for sine forsøg 
om denne materie. Forsøgene er gjort med rotter, mus og ekorn i 
runde bur saaledes, at enhver bevægelse af dyrene bragte burene til 
at rotere, og roteringen blev optegnet af automatiske apparater. 
Rotter og mus deler sin tid i 12 timers arbeide og 12 timers 
hvile om natten. En arbeidsperiode overskrider sjelden 1 time og 
arbeidsperioderne er skilt ved hvileperioder af omtrent samme længde. 
Om vinteren arbeider ekornet omtrent uafbrudt fra 20 minuter til 2 
timer om morgenen og undertiden ogsaa en smule om kvelden, men 
blir i ro resten af tiden. 
