259 
paa himmelen. Denne sidste beregning kaldes parallaxeberegning. 
Den rnaa anvendes med kritik, da farverne i perlemorskyerne er 
et optisk fænomen af den art, at hver iagttager ser sit farvebilled 
og det kan godt hænde, at farverne sees af en iagttager, mens skyen 
ikke sees af en fjernere staaende. } 
Af saadanne høidebestemmelser har jeg kunnet gjøre følgende: 
Datum 
Sted 
Høide 
Iagttager. 
1885 
november 
19. 
Christiania 
23 
kilometer 
prof. Greelmuyden. 
1885 
december 
28. 
Sunderland 
37 
77 
Backhouse. 
77 
57 
77 
77 
113 
77 
Davison, Patterson. 
1890 
januar 
15. 
Christiania 
130 
77 
Mohn. 
1892 
december 
19. 
77 
107 
77 
77 
57 
77 
77 
77 
124 
77 
77 
77 
77 
77 
77 
140 
77 
77 
Høiden 37 kilometer er parallaxeberegning mellem Sunderland og 
Shields, de øvrige er beregnede efter den første metode. Lidt nær¬ 
mere maa jeg beskrive observationerne den 19de december 1892. 
Efter at der tidligere paa dagen havde vist sig pragtfulde farvede 
skyer, saavel i Christiania som i Bjelland (ved Mandal) stod der, 
efter solens nedgang, endnu i sydvest en rest tilbage, som saa sent 
som kl. 5 i Christiania viste perlemorfarvér. Disse svandt og i WSW. 
saa jeg kort efter kl. 5 to sterkt lysende hvide skyer, der tidligere 
havde havt farver, ifølge observator Schroeters vidnesbyrd. Den øverste 
strakte sig henimod sydpunktet med en liden heldning mod horizonten, 
var paa midten delt ved en mørk stribe liggende i samme retning, 
var c. 4° bred op og ned og c. 25® lang. Dens nordre ende laa 
under stjernen Altair eller a i Ørnen og dens midte meget nær midt 
imellem horizonten og Altair. Den anden sky var liden og laa om¬ 
trent midt imellem horizonten og midten af den store. Deréfter kunde 
jeg bestemme skyernes plads paa himmelen. Bra mit standpunkt, 
vandbassinet paa Sankthanshaugen, kunde jeg se, at dæmringsbuens 
øverste top sank under horizonten, mens skyerne endnu lyste med 
fuld glans paa den mørke nathimmel. Jeg kunde heraf slutte, at 
disse skyer maatte svæve meget høit, over 8 geografiske mil, der er 
høiden af det øverste luftlag, som i dæmringen reflekterer sollyset. 
Borberedt paa fænomenets forløb iagttog jeg opmerksomt de to sky ers 
