r 
271 
døre, vil vi ikke omtale flere paa dette sted; de ovenomtalte 5 arter 
v skal vi nu beskjæftige os nøiere med, saa meget mere som de er de 
vigtigste repræsentanter for familjen i by erne. Paa landet maa natur¬ 
ligvis mange andre føies til denne liste, men selv der vil de oven- 
I nævnte arter være de langt overveiende. 
Por nogle aar siden opboldt jeg mig i august maaned, fortæller 
forfatteren, i et hus paa landet, som i ganske ualmindelig grad var 
plaget af fluer; de sværmede om i hvert vindu, hvoraf der ikke var 
faa og foraarsagede en utaalelig summen. Ved deres død ophobedes 
de døde kroppe i vinduesposterne. Ved at undersøge deres lig op- 
dagedes et ganske betydeligt antal arter, og jeg lagde merke til flere, 
hvis nærværelse her var ganske uventet; men den allerstørste del 
bestod dog af arten stomoxys calcitrans „ 
Forat fremstille hovedpunkterne ved en flues bygning vil vi be¬ 
skrive spyfluen (< calliphora ), fordi den er den største af de arter, som 
forekommer inden døre, og kan altid let erholdes. Lad os tage for 
os en af disse fluer, efterat have dræbt den uden at knuse eller paa 
anden maade beskadige dens legeme. Dette kan man gjøre ved hjælp 
af dampe af kloroform, cyankalium, eller knuste laurbærblade, hvoraf 
nogle i løbet af faa øieblikke vil gjøre et saadant insekt ubevægeligt, 
mens et længere ophold i de giftige dampe vil dræbe det fuldstændig, 
saaat det udmerket godt kan undersøges. 
Det vigtigste kjendemerke for fluerne er det ene par vinger, der 
under hvilen holdes horizontalt bagud, og som under flugten danner 
rette vinkler med legemet. Da de tovingede er den eneste insektorden, 
der normalt kun har et par vinger, er det meget let at kjende dem, 
og der findes meget faa andre insekter, som kan forveksles med dem. 
Hver vinge bestaar af en tynd dobbelt membran, gjennemfuret af 6 langs- 
gaaende hule ribber eller „nerver u , af hvilke den største indeholder aande- 
rør (tracheer) og virkelige nerver Pibberne er ikke fordelt uden nogen- 
somhelst orden, men forløber paa en ganske bestemt maade, der varierer 
hos de forskjellige slags, men er konstant hos samme art, og anord¬ 
ningen er saa bestemt, at man endog kan nævne de enkelte „nerver“ 
ved navn, og bruge dem som middel til klassifikation. Langs den for¬ 
reste rand af vingen løber den kraftigste af alle „nerverne“, kostal- 
nerven, der ved grunden er forsynet med en rad korte børster (fig. 59). 
For det blotte øie ser det ud, som om vingen blot skulde bestaa af 
en hinde uden nogensomhelst beklædning; men den mikroskopiske 
