287 
luft at faa for noget andet. De, som vil have nogen anden læsning, 
er derfor i stor udstrækning henvist til den danske litteratur som deres 
væsentligste kilde, og denne flyder heldigvis rigelig. 
Mindre meddelelser. 
Klogskab hos dyr. Hjemme paa gaarden havde vi blandt de 
øvrige husdyr ogsaa en gjed, der en dag ud paa høsten, da buskapen 
var jaget ud i havnegangen, gik omkring paa gaardens indmark; den 
havde nemlig nylig faaet kid og kunde saaledes ikke følge med de 
andre gjeder tilfjelds. Da det led ud paa dagen, kom den i fuld fart 
løbende hjem til huset. Springer op ad trappen, ind i gangen og 
bræger af alle kræfter. Da jeg kom ud og fik se, den ikke havde 
kidet med, var det let at skjønne, hvad der feilede den: den havde 
mistet sin unge; men hvor den var bleven af, var jo ikke godt at 
Tide. Straks den saa mig komme ud, begav den sig afsted bort over 
markerne; af og til nappede den en dusk græs med sig og saa sig 
;stadig tilbage, om jeg fulgte den. Et godt stykke fra gaarden stan- 
sede den, stak snuden ned i et hul i jorden og brægede ynkelig. 
■Jeg gik da did, stak armen ned i aabningen, hvis bu-nd var omtrent 
en alen fra jordoverfladen. Nede paa bundens stene laa det lille kid, 
som uskadt blev trukket op og givet til moderen, der straks fjernede 
sig fra det farlige sted med sin unge. Hullet i jorden var fremkom¬ 
met ved, at en bæk, som delvis randt under jorden, men som nu var 
ganske tør, havde skaaret mulden bort. 
Dette træk af intelligens hos dyr har jeg troet kunde have inte¬ 
resse for en eller anden af tidsskriftets læsere og har derfor tilladt mig 
at meddele det her. 0. N. 
En merkelig egenskab ved kongelys arterne (verbascum), 
der iagttoges 1824 af E. Smith og senere studeredes af Darwin 
er ifjor gff U. Martelli gjort til gjenstand for nøiere undersøgelser. 
Naar man slaar nogle gange paa blomsterstanden af de fleste eller 
alle kongelysarter eller ryster den sterkt, kaster den efter 2—3 minuter 
alle de blomster af, der netop stod i fuld udvikling. Bægerfligene 
bøier sig indover og kaster ud kronerne, der allerede er løsnede lidt 
fra bægerets grund ved en forsnevring af dette. Den nøiere under- 
søgelse tilkjendegav et særskilt cellelag, hvis celler fra først af er 
polyedriske, men som senere afrundes, hvorved vævet ligesom smuldrer 
op, og kronen løsnes. Derfor lykkes forsøget ikke om morgenen og 
formiddagen, naar mange blomster netop har aabnet sig, mens om 
eftermiddagen et kraftigt stød er tilstrækkelig til at faa de ofte mands- 
liøie skafter til at afkaste alle blomster. Er stødet ikke kraftigt nok, 
saa falder kun blomsterae af over det sted, hvor slaget rammede. 
Nytten af denne indretning er uklar: bægerfligene overtager efter kro¬ 
nens afløsning beskyttelsen af de unge frugtanlæg, idet de foldes 
sammen over dem. . Prometheus. 
