Louis Pasteur. 
Som ,.Naturen“s læsere af aviserne har seet døde Pasteur i Villeneuve 
1’Etang den 28de september i en alder af næsten 75 aar (født i Dole den 27de 
december 1892). 
En udførlig og i enhver henseende udmerket fremstilling af Pasteurs verk 
og betydning findes i en artikel af Gr. Armauer Hansen i dette tidsskrifts 
januarhefte for 1894 (p. 12—28) og til denne henviser vi vore læsere, idet vi 
til biografien føier et portræt af den store forsker og nedenfor gjengiver nogle 
af de varme ord, hvormed den franske forsker Charles Richet ledsagede 
meddelelsen om hans død i „Revue Scientifique “. 
Pasteur, hvilken klang har ikke det navn i historien. Naar man 
kalder sig det i minde, saa tænker man ikke paa en lærd, som ved 
en vigtig opdagelse har beriget den menneskelige viden, men paa en 
umaadelig omvæltning, der har omskabt og fornyet de for menneskene 
nyttigste videnskaber, medicinen og biologien. 
Vi har vanskelig for at forestille os, at der var en tid, da man 
var uvidende om den rolle, de mikroskopiske væsener, som er ud- 
bredte overalt, spiller for sygdommene og for gjæringsprocesserne. 
Vi forstaar ikke mere den tid, da man talte om sygdommes opstaaen 
af sig selv, da man ikke forbandt nogen klar forestilling med ord 
som smitte, vaccination, antiseptik, udtryk som nu er bleven hver 
mands eie. Og denne forandring skyldes Pasteur og ham alene. 
Hans verk er stort og uforgjængeligt. Tiden vil kun bringe dets 
storhed og betydning til at vokse, thi det er grundlagt paa sikre 
fakta og fastslaaet gjennem tusener og atter tusener af forsøg, som 
gjentages hver dag. 
I videnskabernes historie kan Pasteur kun sammenlignes med 
Lavoisier, som skabte kemien. Og dog blev Lavoisiers opdagelser 
omtrent samtidig gjorte af Cavendish, afPriestley og Bayen, 
som derfor i nogen grad deler æren med ham, mens Pasteur har været 
alene om at skabe saavel methoden som theorien, saavel videnskaben 
som dens praktiske anvendelse. 
Men hvorfor udtømme sig i lovtaler? De vil synes overdrevne, 
men vil alligevel ikke naa op til virkeligheden. Den historiske frem¬ 
stilling^ af den forbausende række opdagelser, af hvilke den moderne 
19 
