292 
væsener. Skylder nu disse væsener ingen personlig, overnaturlig 
skabermagt sin tilværelse, maa et af to være tilfældet: enten maa de være 
blevet til før eller samtidig med jorden, eller deres tilværelse har paa 
et vist tidspunkt af vor klodes historie paa en eller anden naturlig 
maade taget sin begyndelse. Noget tredje tilfælde er ikke tænkelig. 
— Begge standpunkter hævdes — for det sidstes vedkommende ud 
fra to ganske forskjellige synsmaader. 
I sin „Allgemeine Physiologie u (Leipzig 83) opstiller Jena-profes- 
soren P r e y e r ved siden af lovene om stoffets og kraftens vedlige- 
holdelse en tredje ganske ny fundamentalsætning: loven om livets 
vedligeholdelse. 
Loven om kraftens vedligeholdelse udtaler, at ingen ny kraft kan 
opstaa, hvor der før ingen kraft var. 
Loven om stoffets vedligeholdelse fortæller os, at intet nyt stof 
kan fremstaa, hvor før intet var. 
Og loven om livets vedligeholdelse hævder paa samme maade, at 
hvor der før ikke var liv, kan intet nyt liv opstaa. Uden af levende intet 
liv. — Som man ser, tillægger denne nye lov livet en fortidig evighed. 
Efter at have kritiseret de øvrige standpunkter i denne sag, som 
han finder uholdbare og utilfredsstillende, forklarer Preyer os, at spørgs- 
maalet efter livets oprindelse er forkjert stillet. Et saadant spørgsmaal 
forudsætter, at der i begyndelsen kun var livløst, uorganisk stof til¬ 
stede — en forudsætning, som paa ingen maade lader sig begrunde.. 
Det ligger nærmere først og fremst at spørge efter oprindelsen af det 
døde. Hvordan opstod og opstaar det uorganiske? 
Han gjør først rede for, hvordan uorganiske legemer opstaar i ; 
nutiden og fortsætter derpaa omtrent saaledes: Af hvad der nu er 
uorganisk, opstod bevislig en meget stor del ved bekj endte afdøde 
legemers livsprocesser. Hele bjergkjeder er af dyrisk og vegetabilsk 
oprindelse. Den med hensyn paa sin oprindelse uforstaaelige rest af 
det uorganiske i nutiden kan være opstaaet ved ubekj endte afdøde 
legemers livsprocesser. Disse ukj endte væsener maatte ved jordskor- 
pens tiltagende af kjøling mere og mere komme til at ligne det nu¬ 
værende protoplasma, der ikke længer taaler heden. Af en høiere 
temperaturs talrige levende komplekser, hvori alle grundstoffer muligens 
var tilstede, maatte de fleste stivne ved af kjøling. Det nuværende 
protoplasma blev igjen som eneste levedygtige kombination. 
Professor Preyer, der jo ellers er bekjendt som en dygtig fysiolog,. 
