293 
synes ikke at være opmerksom paa selvmodsigelsen i sin egen lære. 
Senere i sit verk hævder han nemlig meget sterkt livet som udslag 
af udelukkende kemisk-fysiske kræfter — med andre ord livet som 
kraftytring. Naar han desuagtet opstiller en lov om livets vedlige¬ 
holdelse, synes dette lige saa uberettiget som at opstille en lov om 
varmens vedligeholdelse, om elektricitetens vedligeholdelse o. s. v. 
En lov af denne art vilde stride mod al erfaring. Den ene kraftytring 
kan som bekjendt med største lethed overføres i andre kraftytringer: 
varme blir til elektricitet, elektricitet til bevægelse, bevægelse til lys 
og saa fremdeles. 
Eorøvrigt staar Preyer vistnok temmelig ene med denne sin op- 
fatning. Mig bekjendt har den hverken vundet videre udbredelse eller 
nogen nævneværdig støtte fra andet hold. Og selv om en hypothese 
som denne kunde bevises at være sand, vilde den dog for det fore¬ 
liggende spørgsmaal have meget liden værdi, fordi den ikke giver spor 
af oplysning om livets egentlige oprindelse. Den trænger bare spørgs- 
maalet et skridt længere tilbage — og det ud i det gaadefuldeste af 
ult gaadefuldt. 
Noget lignende kan siges om den anden af de tre nævnte opfat- 
ninger: den kosmozoiske hypothese. Denne tæller rigtignok flere frem¬ 
ragende forkjæmpere. Den bedst kjendte af disse og den, som med 
størst dygtighed og autoritet har støttet den kosmozoiske lære, er 
ingen mindre end den ifjor afdøde store tysker Helmholtz. 
Efter denne opfatning har jorden faaet sine organismer udenfra. 
Enten alene eller fastklæbet til meteoriter har smaa, levedygtige 
væsener, planter og dyr, kunnet overføres fra den ene klode til den 
anden for der at begynde sin udvikling. Allerede før planetsystemets 
dannelse skulde mikroskopiske væsener (kosmozoer), væsentlig lig de 
nulevende, været at finde i verdensrummet og skulde altsaa under de 
ugunstigst tænkelige omstændigheder i millioner af aar have beholdt 
sin levedygtighed — hvad der synes lidet sandsynligt. 
Hypothesen kan ikke modbevises. Man bør ingen slutninger af 
nogen betydning drage deraf, at den mest omhyggelige undersøgelse 
af nutidens meteoriter ikke har kunnet paavise det mindste spor af 
denslags udsendinger fra fremmede verdner. Men selv om dens sand- 
synlighed var langt større, end den virkelig er, vilde hypothesen dog 
for os i dette tilfælde være af liden interesse. Den er bare en om- 
gaaelse af vort spørgsmaal og trækker uundgaaelig andre spørgsmaal 
