297 
Lederne fuldstændig 1'orsvinde, men de vil iallefald i meget betydelig 
grad formindskes. Fuldstændig at gjennemgaa archigonisternes udred- 
ning i alle enkeltheder vilde her føre os forvidt. Jeg skal kiin nævne 
at for sansningens, bevægelsens, ernæringens, væksténs, arvens og til- 
lempningens vedkommende tror man i den uorganiske verden at linde 
foreteelser, der mere eller mindre fuldkomment svarer til de respektive 
foreteelser hos verdens enkleste kjendte organismer, de saakaldte 
monerer, der er en ret og slet slimklump, men med alle de væsentlige 
egenskaber, der udmerker et levende væsen. Kun for forplantningens 
vedkommende kj ender man endnu ikke noget tilsvarende i den uorga¬ 
niske natur. 
Men, siger archigonisterne, alle fysiologer i nutiden er enige om, 
•at mekaniske kræfter danner tilstrækkelig grundlag til en forklaring 
af selv de mest komplicerede livsfænomener. Det er derfor ingen 
paastand i vor hypothese, det er en logisk konsekvens af hele den 
moderne videnskabs grundanskuelser, at hvad der dels mangler, dels 
kun ufuldstændig er tilstede for at forklare sammenhængen mellem 
organisk og uorganisk, det er en simpel følge af den forskjellige ke- 
miske sammensætning, af den ændrede molekylære struktur. Kun 
nvidenheden kan paastaa, at vi har mere rede paa de inderste grunde 
til en krystals dannelse i en saltløsning end paa en enkel organismes 
tilblivelse. „At nægte uravlen,“ siger Naegeli (Mechanisch physiolo- 
gishe Theori der Abstammungslehre), ,,det er at forkynde underet“ — 
hvad netop en moderne videnskabsmand, uden at opgive sin stilling, 
ikke kan. 
En utallig mængde eksperimenter paa uravlens omraade har kun 
givet negative resultater, Man har forsøgt sig baade med autogoni 
(dannelse af liv i en uorganisk opløsning, hvor de nødvendige stoffer 
er tilstede) og med plasmogoni (tilsvarende forsøg med organiske op- 
løsninger indeholdende eggehvide, fedt, kulhydrater o. s. v.), men uden 
held, hvad archigonisterne selv linder baade ventelig og rimelig. Yor 
kundskab er for liden. De paastaar —- vistnok med rette — at disse 
eksperimenter, der er foretaget saa at sige iblinde, intetsomhelst beviser 
— andet end at eksperimenterne selv for at opnaa sin hensigt var 
aldeles feil anlagte. Uravlen staar der ligefuldt som en nødvendig 
forudsætning for hele vor fysiologiske videnskabs stolte bygning. 
Det har ikke manglet hypothesen paa kritikere — baade fra den 
ene og den anden leir. Den er fra religiøst hold lyst høitidelig i ban 
