317 
og derpaa lidt efter lidt det ydre taagehylle, saaat billedet først efter 
længere tids forløb faar sin karakteristiske form, muligens altsaa af 
den grund, at de ved sammenstødene frembragte blink kun kan frem¬ 
bringe en langsommere, først efter længere tid merkbar, fotografisk 
indvirkning i de ydre dele af taagen, hvor sammenstødene er sjeldnere. 
I virkeligheden formindskes vanskelighederne ved denne omvendte 
anskuelse af verdensudviklingen, og det er altid et gunstigt tegn. 
Ved nærmelsen og sammenballingen af de i verdensrummet vidt og 
bredt adspredte meteormasser, hvoraf kometerne og meteorskyerne 
bestaar, hvorigjennem vi passerer paa visse dage i aaret, og som 
aabenbarer sig for os som stjerneskudregn, skal der efter denne 
theori fremgaa en ildkugle, som vi kalder en sol eller et system af 
forbundne stjerner, som vi betegner som dobbeltstjerner eller sammen¬ 
satte systemer. I disse er de fordum faste meteormasser smeltede og 
tildels fordampede. 
Heller ikke paa dette stadium holder Lockyer det for afgjort, at 
de hvide, gule og røde stjerner skal være verdenslegemer i hede, 
mindre hede og stivnende stadier, de sidste omgivet af mørke sky¬ 
masser, men han mener at tvertimod de mørkeste stjerner paa grund 
af den tætte dampatmossfære skal kunne være de hedeste. 
Mens man hidtil antog, at hvide og blaalige stjerner lidt efter 
lidt maatte blive gule og røde, vilde efter denne maade at anskue 
sagen paa, hvide stjerner meget godt kunne fremgaa af røde. 
En saadan forandring synes at være foregaaet med Sirius i historisk 
tid, thi alle gamle forfattere betegner dens lys som rødglødende, mens 
det nu for tiden er rent hvidt, hvilket efter den ældre theori er 
aldeles uforklarligt. 
Hvorledes det nu forresten forholder sig hermed, saa lærer dog 
den blotte mulighed af dette forsøg paa at omstyrte gamle rodfæstede 
anskuelser, hvormeget det ved alle saadanne tankebygninger kommer 
an paa det standpunkt, hvorfra man betragter tingen. Viser dette sig 
ikke urokkeligt, saa vil kritiken blæse tankebygningerne overende, 
ligesom et korthus. 
k: 
