356 
Omendskjønt tilsynekomsten og varigheden af de enkelte selskaber 
veksler med jordbundens beskaffenhed, forandres dog ikke den orden,, 
hvori de optræder, og da hvert selskab efterlader hylstre og døde- 
kroppe paa skuepladsen, saa kan tidspunktet for begravelsen tilnær¬ 
melsesvis bestemmes netop ved at tage de sinkende eller paaskyndende 
faktorer med i betragtning. 
Mégnin anfører 19 tilfælde, hvori disse kjendsgjerninger har 
skaffet domstolene værdifulde og afgjørende holdepunkter til opklaring 
af vanskelige retssager. De sager, hvormed retten har at gjøre, om¬ 
fatter sædvanlig kun tilfælde, hvor der er tale om lig, der er skjulte 
eller bedækkede med kviste og løv. I saadanne tilfælde veksler da 
forskjellige insektbesøg paa en mere regelmæssig maade og tidsbeskri- 
velser lader sig udføre med større sikkerhed end ved de lig, der vedl 
begravelser isoleres mere eller mindre fra omgivelserne. 1 ) 
Carus Sterne. 
Risbaathullet. 
Flakstad prestegjeld i Lofoten har i disse dage mistet en af sine 
seværdigheder, idet den øvre del af Risbaathulfjeldet er styrtet ned. 
Hvorledes fjeldet tidligere har seet ud, og hvordan det nu er, kan 
man bedst gjøre sig en forestilling om ved at betragte nedenforstaaende 
tvende billeder; man vil da ogsaa forstaa, navnet: Risbaaten. Det 
gjennemhullede mørke parti ligner saa nogenlunde en hvælvet baad; 
partiet over hullet er baadens forstavn. Om fj eldet er der naturligvis 
et sagn. Det lyder saa: 
Ved bunden af Thorsfjorden bodde der i gamle dage en rise. 
Som god lofoting rodde han vinterfiske han ogsaa. Men han maatte 
altid være hjemme, før solen randt. Engang var han ude paa havet, 
vestenfor Flakstadøen og fik landraak over sig. Han rodde og stræ- 
vede alt, han orkede, og kom sig endelig i land i Kvalviken paa vest¬ 
siden af øen. Han slæbte da baaden sin over fj eldet; men idet ham 
kom op paa høiden, randt solen, og han vandt netop saavidt at hvælve- 
baaden over sig; men i et nu blev begge til sten. 
x ) „Prometheus“. 
