366 
tættes til vædskeform. Molekylarvegten af helium ér ikke meget for- 
skjellig fra vandstoffets molekylarvegt, og som følge heraf har man 
grund til at tro, at kogepunktet ligger i nærheden af vandstoffets 
d. v. s. under -f- 200° C. Man har ligeledes fun det, at helium er 
absolut upløselig i alkohol og benzin. 
Med hensyn til spektret af heiium saa er det, som før sagt, 
karakteristisk ved en meget Sterkt lysende linje i det gule,- der for¬ 
resten egentlig skal være en dobbeltlinje. Det kan ogsaa være af 
interesse at gjøre opmerksom paa, at tre andre af linjerne meget nøie 
falder sammen med 3 linjer i spektret af argon, det ny opdagede 
element, der i saa store mængder fmdes i luften. Der synes idethele- 
taget efter undersøgelserne ikke at være tvil om, at der eksisterer en 
meget nøie analogi mellem argon og helium. De stemmer ogsaa over¬ 
ens baade i fysisk og kemisk henseende. Ligesom argon be.staar 
helium af frie atomer, mens atomerne hos de fleste andre gas formede 
elementer træder sammen til molekyler, saaledes at der som oftest 
findes 2 atomer i hvert molekyl. Ai andre grundstoffer, hvori mole¬ 
kyler er enatomige, kan nævnes kviksølvdamp. Da argon og helium 
begge bestaar af enkelte atomer, saa kan de altsaa ikke være kemiske 
forbindelser, men enten selv grundstoffer eller en mekanisk blanding af 
saadanne. Dette er et spørgsmaal, der endnu ikke er opklaret, men 
man er allerede begyndt at gjøre forsøg, der forhaabentlig vil kaste 
et lys over dette problem. 
Man kunde opkaste det spørgsmaal, hvorfor argon forekommer p 
luften, helium derimod blot i mineraler. Et tilfredsstillende svar her- 
paa indeholdes i en opsats af dr. Johnstone Stoney („Ghem. 
News u 1895). Han omtaler her grunden til, at vandstoffet ikke findes 
frit i luften. Der vilde nemlig ikke være noget i veien for, at vand- 
stof i smaa mængder kunde findes i luften tiltrods for surstoffet, med 
hvilket det jo forener sig til vand, og han paaviser, at vandstoffet 
paa grund af den umaadelige hastighed, hvormed dets molekyler be- 
væger sig, vilde overvinde tyngdekraften paa jorden og fjerne sig fra 
denne, indtil det traf himmellegemer, hvis gravitationskraft var til- 
strækkelig sterk til at fastholde de hurtig ilende vandstofmolekyler 
f. eks. solen, hvis atmossfære jo indeholder meget vandstof. Dette 
anser Stoney ogsaa tor at være grunden til, at der ikke findes 
atmossfære eller vanddamp paa maanen, at nemlig maanens tyngde- 
