374 
jøkelen udskydende bræarm, Rembesdalsskaaken, sin tilværelse, idet 
denne isbræ stænger for enden af en liden dal og saaledes opdæmmer 
den nævnte indsø, som ogsaa af dette eiendommelige forhold har faaet 
sit navn: Dæmmevand. 
Den eiendommelige dæmnings materiale gjør imidlertid, at denne 
indsø er ndsat for periodisk sig gjentagende tømning, der ialmindelig- 
hed foregaar i løbet af en fjorten dage eller tre uger med mere eller 
mindre regelmæssige mellemrum, idet våndet enten baner sig vei gjen- 
nem isen ovenfra eller bryder sig vei under bræen. Dette sidste kan 
ogsaa foregaa paa en saa voldsom maade, at hele søen tømmes i løbet 
af et å to døgn; i det tilfælde foraarsager den store vandmasse ofte 
betydelige ødelæggelser i den flade dalbund af den nedenfor Rembes- 
dalen liggende Simodal. De saaledes foraarsagede oversvømmelser har 
fra gammel tid af været meget frygtet af simodølerne, og det er vel 
heller ikke udeu grund, at træk deraf kan spores i deres sagnkreds. 
Det synes imidlertid, som om disse oversvømmelseskatastrofer var 
sjeldnere før i tiden end nu; professor Munch angiver saaledes hvert 
