375 
tyven de aar, mens man i den senere tid endog har været vidne til en 
katastrofe hvert aar tildels. 
Jeg har ikke selv havt anledning til at iagttage en saadan tøm- 
ning af Dæmmevandet; men efter beskrivelsen at dømme maa den 
ellers prægtige Rembesdalsskaak under disse forhold frembyde et ganske 
usædvanligt storartet skne. Det store tryk, som den løsslupne vand- 
masse udøver, tvinger våndet op gjennem bræens mange revner og 
sprækker, og man har for sig et syn, der fremkalder tanken om et 
springkildeomraade. Store isblokke løsner sig samtidig ved Skaakens 
nedre ende, og disse bidrager til at skaffe det nedenfor liggende 
ftembesdalsvand udseende af et polarhav i liden maalestok. 
Men for simodølerne er et saadant udbrud langtfra tiltrækkende, 
idet de pludselige oversvømmelser til sine tider, som før nævnt, kan 
foraarsage forholdsvis store ødelæggelser. Denne sidste omstændighed 
har da ogsaa gjort, at man har søgt at se sig om efter midler til at 
afverge ialfald de mest vidtrækkende følger af en saadan opdæmning. 
Forskjellige forslag har været fremsat. Man har saaledes tænkt paa 
opførelsen af en regulerende dæmning ved Rembesdalsvandets nedre 
ende; men den omstændighed, at en saadan dæmnings brud vilde være 
ensbetydende med Simodalens totale ødelæggelse, har bevirket dette 
forslags forkastelse. Andre har tænkt sig muligheden af at kunne 
skaffe våndet afløb mod nordvest; men dette har senere vist sig umu¬ 
lig. Nu er der af kanalvæsenet fremsat et forslag til at skaffe våndet 
afløb ved hjælp af en 365 meter lang tunnel gjennem en ved vandets 
sydlige ende fremstikkende fjeldodde; den hele tunnel skulde koste 
kr. 48 000, og kanaldirektøren har henstillet til de lokale autoriteter 
at afgjøre, om anvendelsen af en saavidt stor kapital i dette tilfælde 
kan ansees berettiget. 
Nu maa man imidlertid ikke danne sig altfor store forhaabninger 
om, at oversvømmelsesondet en gang for alle vilde være afhjulpet, 
selv om man fik den nævnte tunnel. Der er i dette tilfælde to ting, 
som man ikke maa glemme at tage med i betragtning: nemlig for det 
første den i Dæmmevand, som i alle saadanne høitliggende bræsøer, 
sterke isdannelse og lor det andet ftembesdalsskaakens vekstforhold. 
Det er jo høist sandsynlig, at den sterke isdannelse vil vise sig skjæbne- 
svanger for den nævnte tunnel, og en forholdsvis meget ubetydelig 
fremrykning af Rembesdalsskaaken vil gjøre tunnelen fuldstændig ubru- 
gelig. 
