19 
varer dog ikke længe, før ogsaa disse maa bukke under, da aabningen 
snart fuldstændig lukkes. Planten tiltager fremdeles i størrelse, den 
antager en rundagtig form (t. eks. I. glaciale og l. fornicatum), og 
lidt efter lidt løsner den sig fra de indesluttede muslingskaller, som 
tilslut ligger ganske løse i den under algens videre vekst opstaaede 
hulhed. Derpaa fremkommer en aabning paa den mod bunden vendende 
side af planten, og de omsluttede skaller falder ud. Hos en enkelt 
urt (l. fornicatum) udvider aabningen sig mere og mere, indtil planten 
har antaget en omvendt skaalformig skikkelse. Den udvikler sporer, og 
disse fæster sig til de af moderveksten frigjorte skaller eller andre i 
nærheden værende levende eller døde muslinger, udvikler sig ved 
fortsat celledeling til de foran nævnte skorper og saaledes videre. 
Dette er i korte træk den maade, hvorpaa de her nævnte alger 
kan udrydde betydelige kolonier af muslinger og danne lag af stor 
ndstrækning og tykkelse. 
Yi havde nylig anledning til at se en koloni af kalkalger og 
muslinger, hvor algen allerede havde taget saadan overhaand, at mus- 
lingernes antal efter en kortere aarrækkes forløb var aftaget i saa 
betydelig grad, at man undredes over, hvad aarsagen egentlig kunde 
være. Her paatraffes muslinger mere eller mindre beklædt eller fuld¬ 
stændig omsluttet af kalkalger i alle udviklingsstadier. Kun undtagel- 
sesvis havde algerne fæstet sig til stene. Det saaledes dannede lag 
havde en betydelig ndstrækning baade i vertikal og især i horizontal 
retning. 
Et stort antal snegler, balaner og andre skaldyr ombringes paa 
lignende maade som muslingerne, og især balaner omsluttes og dræbes 
af mindre lithothamnier (t. eks. I. polymorphum ), som sit hele liv er 
fastvokset til den gjenstand, hvortil den oprindelig har fæstet sig. 
Vi har ikke se et sikre eksempler paa, at saadanne former af 
lithothamnion , som sit hele liv danner smaa og temmelig tynde skorpe- 
lignende belæg med en jævn overflade, har bevirket det dyrs under¬ 
gang, til hvilket de har fæstet sig. L. circumscriptum er en saadan 
paa enkelte steder langs den nordligste del af kysten talrigt optræ- 
dende art, og den findes næsten altid fæstet til den i litoralregionen 
almindelige blaamusling (mytilus edulis). Yi har dog seet individer 
af denne musling, som har været næsten fuldstændig omsluttet af 
nævnte alge, og beiægget paa hvert af muslingens skaller har været 
2 * 
