32 
keste af de praktisk brugbare forstørrelser, som vore nuværende appa¬ 
rater giver. 
Edderkoppenes spind. Man vil have vanskelig for at tro, at 
de af edderkoppen spundne traade er sterkere end staal og dog er 
det saa. Har vi en traad af edderkoppespind og en staaltraad af 
samme tykkelse, og bærer den første f. eks. 3 gram, saa brister den 
sidste allerede ved en belastning af ikke fuldt 2 gram. Ogsaa mange 
plantetrevler har samme — eller større —— styrke end jernet. 
Brevveksling. 
1 
Bliver et glas vand tyngre, naar man stikker fingeren ned 
i det? 
K. F., Stavanger, skriver: „I Tromholts „Den unge Naturven“ staar der 
(p. 89): „Ved hjælp af et simpelt forsøg kan dette spørgsmaal let besvares. 
Stil et glas vand paa en vægtskaal og bring denne i ligevægt. Sænk saa Din 
finger forsigtig ned i våndet uden at berøre glasset og Du vil se, at vægtskaalen, 
sænker sig. Den neddyppede finger har fortrængt endel af våndet og følgelig 
.er dette steget i glasset. Da bundtrykket afhænger af vandsøilens høide og 
ikke af overfladens størrelse, bliver glasset altsaa tynger.e, ved at fingeren stikkes; 
ned i det.“ Er denne forklaring rigtig? 
Forklaringen er aldeles feilagtig; vægtskaalen synker ganske rigtig, saaledes; 
som beskrevet, og fænomenet ser ganske kuriøst ud. men aarsagen er ikke „den 
større vandhøide“ men det tryk tigeren øver mod våndet. Sagen blir greiere* 
naar vi istedenfor fingeren tænker os en blyant eller en ahden ret afskaare.tr. 
stang stukket ned i våndet. Mod den underste flade af denne vil da våndet 
øve et tryk opover (opdrift), der svarer til vandets høide over stangens nedre* 
ende. Men holdes stangen ubevægelig, saa opdriften ikke faar hæve den til- 
veirs, saa øver den nødvendigvis et ligestort tryk nedover mod den vandsøile* 
der ligger mellem dens nedre flade og hunden af glasset. Dette tryk overføres; 
paa bunden, og staar glasset paa en bevægelig vægtarm, saa vil dette tryk 
drive skaalen nedover ganske som om vi trykkede paa skaalen selv. — Var 
Tromholts forklaring rigtig, saa maatte følgende indtræffe. Læg paa den vægt¬ 
skaal, hvor glasset staar, en liden træklods og bring vægten i balance. Læg 
derpaa træklodsen op i våndet, saa den svømmer. Den vil da bringe våndet 
til at stige og hvis „vandhøiden“. var af indflydelse maatte vægtskaalen nu 
synke eller med andre ord: træklodsen og våndet vilde i sidste tilfælde veie 
•mere end i første, hvilket er umuligt. 
Et dagblad indeholdt engang et udmerket raad for luftskippere. Han skulde- 
medtage en bøtte med vand og en hund. Naar han vilde stige tilveirs skulde 
han dyppe hunden ned i bøtten; legemer „taber i vægt“ ved at dyppes i vand 
(paa grund af opdriften, der modvirker tyngdekraften) følgelig skulde ballonen, 
da lettes og gaa tilveirs. Tromholts forklaring er „det samme paa en anden 
maade.“ E. 
