^Dronningens medicin“ og kefir. 
Paa en reise i Nordland og Finmarken for nogle aar siden hørte 
jeg paa flere steder tale om et forunderligt stof, der gik under det 
fine navn „ dronningens medicin u , og som nød stor anseelse blandt 
befolkningen som middel mod sygdomme — hvilke husker jeg ikke 
mere, men det var vel rimeligvis et universalmiddel. Det lykkedes, 
mig, trods gjentagne forsøg, aldrig at faa tag i det forunderlige stof, 
som jeg fattede adskillig interesse for, da der efter beskrivelsen 
maatte være en sop med i spillet, og jeg blev derfor behageligt over¬ 
rasket da hr. stadsfysikus Lindholm en dag bragte mig en flaske 
med en høist uappetitligt udseende, brungul, grumset vædske, som en 
af hans kvindelige patienter bag hans ryg havde anvendt mod kardi¬ 
algi, med den følge, at hun havde faaet et overordentligt sterkt anfald 
af urticaria (nelder). Midlet havde hun faaet af en anden kone under 
navn af „dronningens medicin u . 
Flasken indeholdt en tynd, grumset sirupsopløsning, i hvilken der 
flød omkring endel graahvide,* halvgjennemsigtige klumper af høist 
vekslende form og størrelse. Efter beskrivelsen skulde midlet frem¬ 
stilles ved, at man satte et par af disse klumper til en blanding af 
sirup og vand; klumperne formerede sig da, vædsken blev grumset 
og syrlig og fik „helbredende u egenskaber. 
Et par forsøg bekræftede denne beskrivelse 7 — med undtagelse 
af dens sidste og vigtigste punkt, som jeg jkke følte mig opfordret 
til at gjøre til gjenstand for eksperimentel prøvelse. 
Sætter man en af de graahvide klumper — evighedsgryn kaldes 
de forresten ogsaa — til en blanding af sirup og vand (1 del sirup 
til 10 dele vapdf. og lader flasken staa i ro, saa vokser klumpen lidt 
3 
