35 
Nu reiser der sig imidlertid et andet spørgsmaal: hvorfra stam¬ 
mer disse forunderlige plantekolonier, der, saavidt jeg kan forstaa, er 
temmelig velkj endte over det hele land blandt den mindre oplyste 
klasse af befolkningen, og hvorledes har man først fundet paa at 
;anvende den til frembringelse af „medicin a ? 
Dette spørgsmaal har jeg ingenlunde materiale til at løse; et til- 
fælde bragte mig imidlertid ifjor sommer til at gjenfinde soppen paa 
>et verksted i London, hvor en af arbeiderne brugte den til fremstil¬ 
ling af ingefærøl. Han havde staaende en flaske med en rig vegeta- 
tion af „ingefærøl-planten u (the gingerbeer-plant), som han kaldte den. 
Masken fyldte han med en tynd sukkeropløsning og tilsatte nogle 
stykker ingefær. Naar sukkeropløsningen efter nogle dages forløb 
^var kommet i livlig gjæring blev den benyttet som læskedrik og ny, 
ugjæret opløsning efterhvert paafyldt. Hvorvidt det saaledes tilbe¬ 
redte ingefærøl er almindelig udbredt i England, og hvorvidt det inge- 
-færøl, som gaar i handelen, er fremstillet ved hjælp af denne gjærsop 
har det ikke lykkedes mig at faa rede paa, da den eneste norske fabri¬ 
kant af denne drik — Spørck i Trondhjem — har været uvillig til 
at give nogensomhelst oplysning om fabrikationsmaaden. Saavidt jeg 
har kunnet erfare, er dog det saakaldte ingefærøl neppe andet end en 
slags sød, med ingefær krydret bruslimonade. Men kanske nogle af 
•„Naturen u s læsere kunde give mig oplysninger herom? Ligeledes 
^vilde jeg være taknemlig for alle meddelelser om „dronningens medicin u , 
•dens udbredelse, anvendelse, og hvad der ellers vides eller troes 
-om den. 
Hvad nu soppens virkning paa sirup- eller sukkeropløsningen an- 
gaar, saa bestaar den af to forskjellige processer. Rørsukker kan 
ikke gjære. Det kan derimod en beslegtet sukkerart, druesukker, og 
til denne kan rørsukkeret forvandles ved visse organismers livsproces. 
De i evighedsgrynene tilstedeværende bakterier er det sandsynligvis, 
som bevirker denne omvandling. Og er den skeet, saa griber gjær- 
•cellerne ind og spalter druesukkeret til alkohol, kulsyre og de øvrige 
mindre væsentlige produkter, der fremkommer ved enhver gjærings- 
p>rooes. Ved indvirkning af „evighedsgrynenes w organismer bliver der¬ 
for vædsken svagt alkoholholdig og mousserende. Men som baade lugt 
og smag lærer, bliver den samtidig sur; det skriver sig sandsynligvis 
fra udenfra tilblandede, fremmede bakterier, de samme som bringer 
<øl, rødvin o. 1. til at surne. 
3 * 
