41 
ikke har bragt synderlige resultater. Den forældrelige stolthed ind- 
virker altid mere eller mindre paa iagttagelsen, og de fleste mødre er, 
deres fortjenester forresten ufortalte, omtrent ligesaa inkompetente til 
fordomsfrit at studere sine børns naturhistorie, som negre vilde være, 
om det gjaldt at undersøge en af deres fetishers anatomi og phy- 
siologi. 
Der er nogle berømte undtagelser, og Darwin beretter bl. a. i 
flere af sine bøger om nogle interessante iagttagelser, som han har 
gjort paa sine egne børn, mens de var smaa. Visse yderst fremtræ- 
dende træk synes imidlertid fuldstændig at have undgaaet hans op- 
merksomhed og det skjønt nogle af dem, som jeg i det følgende skal 
behandle, har stor betydning som beviser for det, hvorpaa han lagde 
;størst vegt, nemlig menneskets nedstamning fra et firhændet, klatrende 
•dyr. Den omstændighed, at de betydningsfulde træk, hvortil jeg her 
hentyder, og som det er meget let at iagttage, blev overseet af en, 
der var en saa skarpsynet iagttager, naar det gjaldt selv den mindste 
omstændighed, der kunde støtte hans theori — den omstændighed 
tyder paa, at den store forsker ikke var saa overlegen, naar det gjaldt 
hans eget barneværelse, som naar det gjaldt iagttagelser paa et videre 
felt. Eller kanske hans adgang til at anstille iagttagelser i nogen 
grad blev indskrænket ved ammestuens strenge og ubøielige love. 
Kanske hensynet til den Darwinske theori maatte vige, naar den troe¬ 
nes at komme i strid med hensynet til den Darwinske race. 
Det er med rette bleven sagt, at individets udvikling fra en enkel 
egcelle til fuld modenhed er et kort resumé af den uendelig meget 
langsommere udvikling, som selve racen har gjennemgaaet fra urtiden af. 
Ingen af naturvidenskabens grene, ikke engang palæontologien, har 
kastet saa meget lys paa evolutionstheorien som studiet af fosterets 
udvikling og bygning fra den første tid af og op til fødselen. Der 
•er imidlertid ingen grund til, at embryologien skal stanse ved dette 
punkt. Et dyr er strengt taget ikke kommet helt ud af fostertilstan- 
den, før det er vokset fra forældrenes omsorg, eller kanske før det er 
kommet saa langt, at det selv er kjønsmodent; vi kan derfor kanske 
lære adskilligt med hensyn til dyrets slegtshistorie ved at iagttage 
.'-særegenhederne i dets ungers bygning og livsvaner. 
Eor at tage et eksempel. Vort tamme kvæg og vore tamme 
iheSte lever under omtrent samme vilkaar og trives begge godt paa 
aabne stepper. En flygtig undersøgelse af føllene og kalvene viser 
