12 
tid, i kunde de i dem forekommende planterester ikke have været saa 
forskjellige. 
. Forholdene ved Nedre Dal er altsaa i det væsentlige de samme 
som ved Leine. Beggesteds mangler granen i tuftene, beggesteds 
har vi to slags tuf, birketuf og furetuf; af disse er birketuffen, som 
ved Leine ligger under furetuffen, den ældste. Disse to tufbænke er 
adskilte i tiden af løsere dannelser uden tuf, og vidner om to fugtige 
perioder med en mellemliggende tørrere tid. 
Efterat isbræerne havde trukket sig tilbage fra Gudbrandsdalen, 
var dalens veirlag en tid lang tørt, og ingen tuf dannedes. Saa be- 
gyndte kilderne ' at springe under en regnfuld periode og birketuffen 
afsattes. Hele dalen og dens sider var da klædt i birkelier med asp, 
vidier, hæg, ribs og andre saadanne planter, som vokser i vore 
fjeldes birkelier. I mange lange tider vårede denne fugtige periode, 
men saa begyndte kilderne at tørre ud, regnmængden aftog. Dryas, 
salix reticulata og andre arktiske planter voksede ved Leine, men synes 
ikke at have vokset saa lavt nede som ved Nedre dal. Sammen 
med disse arktiske planter findes de første furerester. Og da den 
næste regnperiode begyndte, var furen det herskende skovtræ gjennem 
hele dalen lige fra Eaaberg og ialfald op til og over Leine i Nordre 
Eroen. I fureskovene voksede linnea, tytebær, asp, birk, foruden en 
hel del andre planter. Atter tørrede kilderne ud, og efterat tufdan- 
nelsen ophørte, er granen, lønnen og andre sydligere arter indvandrede. 
I min af handling om tuffen ved Leine udtalte jeg den formod¬ 
ning, at de to tufbænke, fure- og birketuffen, muligvis kunde være 
samtidige med de to yngste af vore myres torvlag. Saalænge man kun 
kjendte tuffen ved Leine, var denne anskuelse ikke uantagelig, men 
den maa forkastes nu, da vi har lært forholdene ved Nedre Dal at 
kjende. 
De to sidste torvdannende perioder havde nemlig begge et mildt 
klima. Men da birketuffen afsattes, laa endog Nedre Dal over bar- 
træernes grænse. Furegrænsen i Gudbrandsdalen kan dengang neppe 
have ligget mere end 200 m. over havet, men muligvis endnu lavere, 
■og en saa lavtliggende furegrænse finder vi først i landets nordligste 
egne. Deraf følger, at birketuffen afsattes under et klima, som var 
meget kjøligere end det nuværende, hvorfor denne tufbænk ialfald maa 
skrive sig fra den subarktiske tid. Furetuffen derimod turde være 
fra den atlantiske tid. 
