Nogle af lægens hjælpemidler til bestemmelse af 
sygdommes art. 
For at kunne stille en eksakt diagnose d. v. s. forat kunne bestemme, 
hvilken sygdom en patient lider af, betjener man sig af en hel del 
forskjellige instrumenter og apparater. Kun meget faa sygdomme lader 
sig bestemme ved hjælp af vore sanser alene; dette sidste gjælder 
fortrinsvis dem, der viser sig paa den ydre hud eller de synlige slim- 
hinder; her vil undertiden — ikke altid — synet alene kunne stille 
diagnosen, og en del kirurgiske sygdomme og beskadigelser lader sig 
ogsaa diagnosticere ved hjælp af synet eller følelsen eller begge disse 
tilsammen. Vender vi os derimod til sygdomme i de indre organer, 
hvad enten disse hører til dem, som man vanligvis betegner som indre 
sygdommej eller de hører ind under kirurgien, vil vore sanser alene 
kun i de færreste, tilfælde være tilstrækkelige til at stille em eksakt 
diagnose. Man maa bevæbne dem med. en hel række af mer eller 
mindre komplicerede hjælpemidler og det er en del af disse, jeg skal 
omtale her. 
Saalænge lægerne var henvist til at bruge sine — ubevæbnede —- 
sanser alene, blev det en naturlig følge, at disse opøvedes i en grad, 
som den nulevende slegt kun vanskelig kan gjøre sig nogen forestil¬ 
ling om; et enkelt blik eller en enkelt befølelse var undertiden nok 
til at bestemme sygdommen, men naturligvis gav dette ogsaa ofte an¬ 
ledning' til de sørgeligste feiltagelser. Véd denne stadige øvelse i 
med et blik at skulle afgjøre, hvilken sygdom en patient led af, væn- 
nedé lægen sig 'ogsaa til at be^tenime eller rettere sagt gjætte sig 
til — andre omstændigheder ved de persoher, han kom i berørelse 
1 
