54 
! 
Nogle eksempler paa kunstig dannelse af stenkul. 
Ved den overordentlig vigtige rolle, som stenkullet nutildags spil¬ 
ler i industrien saavel som i det daglige liv, er det en meget paafal- 
dende kjendsgjerning, at man kun har forholdsvis faa sikre oplysninger 
om dets sammensætning og dannelsesmaade. Dette måa synes saa 
meget merkeligere, naar man betænker, at der til den moderne viden- 
skabs raadighed staar en hel række fortrinlige hjelpemidler. 
Kemien f. eks. gir paa den ene side oplysning om legemernes 
sammensætning, mens den paa den anden side lærer os kunstig at 
efterligne dannelsesmaaden. — Til dette maa man imidlertid bemerke, 
at netop stenkuls-kemien er en temmelig ung videnskab, som tildels 
endnu mangler midler til at udfinde de forskjellige rækker forbindel¬ 
ser, af hvilke stenkullet er sammensat. 
Den gode gamle tid, da man ganske simpelt antog, at stenkullet 
bestod af rent kulstof, er forlængst forbi, og jo mere forskerne har 
befattet sig med undersøgelsen af dette vigtige brændstof, desto mere 
har de lært at indse, at kulsubstansen paa ingen maade maa betragtes 
som en simpel kemisk forbindelse, ja ikke engang som en blanding 
af en række beslegtede kulstofforbindelser. 
Mens nu paa den ene side de analytiske hjelpemidler endnu 
mangler for sikkert at kunne fastslaa sammensætningen, saa staar paa 
den anden side mangelen af en meget vigtig faktor — tiden nemlig — 
hindrende i veien for den kunstige fremstilling af stenkul. Dertil 
kommer saa endelig det mangelfulde kjendskab, man har til de betin¬ 
gelser, under hvilke selve dannelsen er foregaaet. 
At stenkul, eller kul i almindelighed, er forvandlingsproduktet 
af forverdenens planter, ansees nutildags for en afgjort sag, mens. 
man før i tiden havde forskjellige og ofte meget eventyrlige forestil¬ 
linger om kullenes dannelsesmaade. 
Georg Agricola (1540), sin tids betydeligste geolog og hytte- 
mand, holdt f. eks. kullet for fortykket jordolie, en mening, som blev 
antaget af Web er endnu i begyndelsen af dette aarhundrede, ja selv 
endnu senere af Bontigny, som sogar udtalte den mening, at sten¬ 
kullet var faldt ned paa jorden, som en stenoljeagtig masse, der af 
bækkene var ført ned i dalene og der afleiret, hvorpaa den lagvis 
var bleven fast. 
