63 
sparet kraft lige stor som en mands arbeide i en dag. Tre tons 
kal repræsenterer en mands arbeide i et tidsrum af 20 aar og 
en kvadrat mil af et kulfløts, som ikke er mere end fire fod tykt, 
repræsenterer saa meget arbeide som en million arbeidere kan udføre 
i 20 aar. Slige beregninger viser os først, hvor ødsle vore nuværende 
ovne og forbrændingsmethoder endriti er, trods de mangfoldige an- 
strængelser, som er gjort af teknikere med hensyn paa brændstof- 
besparelser. 
Det er i betragtning af ovennævnte tal intet under, naar i fag- 
kredse atter og atter det spørgsmaal blir drøftet: inden hvilken tid 
vil de forskjellige kulleier være udtømte, og hvilke forholdsregler kunde 
man allerede nu tage for at beskytte senere generationer mod følgerne 
af den forfærdelige udplyndring af vore kulleier, som drives nutildags. 
Sidst blev dette spørgsmaal drøftet i England i et møde i British 
Association . Referenten, Mr. Berven, fremhævede, at Englands sam¬ 
lede nationalvelstand i større eller mindre grad hang sammen med 
•■spørgsmaalet, om kul kan faaes billig, om kulforraadene er uudtøm- 
melige. Naar man sætter den agerdyrkende befolkning ud af betragt¬ 
ning, saa er Englands .samtlige indvaanere mere eller mindre afhæn- 
gige af disse underjordiske skatte. Nu turde — ifølge Mr. Bervens 
mening — allerede om 50 aar det tidspunkt komme, i hvilket kulud- 
vindingen i England vil være forbundet med overordentlig store om¬ 
kostninger. Men naar man tar i betragtning, at en pludselig ophøren 
af kuludvinding eller selv en gradvis aftagen af kuludbyttet maa have 
tilfølge, at landets velstand gaar tilgrunde, saa kan en nation, som har 
agtelse for sig selv, ikke undgaa at gjøre besparelser for at bjMe sine 
'efterkommere, hvis retmæssige arv den har opbrugt, en erstatning. 
For at virkeliggjøre denne ide, foreslaar Mr. Berven, at man skal 
amortisere den svævende nationalgjæld paa 690 millioner pund sterling 
saavel som den kommunale gjæld. Prometheus. 
Brevveksling. 
I sidste hefte af „Naturen“ Endes under overskriften brevveksling det 
spørgsmaal: „Blir et glas vand tyngre, naar man stikker fingeren ned i det?“ 
Hr. K. F. fra Stavanger spørger, om Tromholts forklaring af fænomenet er 
rigtig, og hr. E. giver et svar derpaa, som begvnder saaledes: ,„F orklarin- 
