70 
er i bevægelse om natten og svømmer paa ryggen under våndet, 
hvorhen hun ogsaa drager hannen ned under parringen. Hannen fly¬ 
ver tæt over overfladen, men kan ogsaa springe temmelig raskt paa 
våndet. 
Hensigten med dette lille stykke var nærmest at berette om op- 
dagelsen af nogle merkelige larver, tilhørende høierestaaende sommer- 
fugle, som man i de senere aar har iagttaget fleresteds i Sydamerika, 
hvorover jeg har fundet nogle notiser i „Stettiner entomologische 
Zeitung a for 1877 og 78. 
I 1872 blev man først i fransk Guiana opmerksom paa en i vand 
levende behaaret stor larve, hvis sommerfugl er bleven beskrevet som 
palustrci laboulbeni, men urigtigt henført til notodontiderne, mens den 
i virkeligheden er en arctiid, af hvilken spinder-familie vi ogsaa hos 
os blandt andre har en meget belq endt pragtfuld art, den saakaldte 
„brune bjørn“ (arctia cajct). Aaret efter opholdt den bekjendte pro¬ 
fessor Carl Berg i Buenos Ayres sig paa en videnskabelig reise i 
Banda Oriental i Uruguay og bemerkede da i floden Coralito store 
haarede larver af 6—7 ctm. længde, dels siddende under våndet paa 
en vandplante (syene?), dels svømmende omkring. Han bragte dem 
velbeholdne med kjem, men desværre sultede de alle ihjel, da det i 
Buenos Ayres var umuligt at opdrive næringsplanten. I April aaret 
effcer reiste Berg atter til findestedet og fandt larverne igjen i stort 
antal, og han saa da, at de ikke udelukkende levede paa den nævnte 
sy ene, men ogsaa paa potamogeton pusillus. Naar man bevægede 
disse planter med en stok, kom de paa dem siddende larver sammen- 
rullede op mod overfladen, saadan som „bjørnelarver“ pleier at rulle 
sig sammen, naar man rører ved dem, ellers holdt de sig 6 tommer 
til 2 fod under overfladen. En 40 stykker blev tagne med, og det 
gik dem bra til midt i juli, da tabte de appetiten, blev urolige og 
krøb ofte ud af våndet, og efter en 14 dages tid var de desværre 
allesammen døde. Dette var jo lidet opmuntrende, men den tyske 
grundighed lod sig ikke forbløffe; Berg reiste 2 aar efter atter til 
Coralito, hentede hjem ca. 40 larver, og denne gang fik klæknings- 
forsøget et lykkeligere udfald. Rigtignok gik de alle tilgrunde paa 
6 nær, idet de som forrige gang henimod hudskiftningen gik ud af 
våndet og krøb urolige omkring, men de sidste levende 6 overgav 
han da til en ven af sig, som havde et akvarium med rindende vand, 
og dette viste sig at være en heldig foranstaltning. Allerede samme 
