84 
var elektriciteten, og resultatet var de smukke eksperimenter med saa- 
kaldt „straalende materie u . 
Yed hjælp af passende poler blev en strøm af molekuler rettet 
mod et bestemt punkt. Blev et stykke kul eller platina anbragt ber, 
saa blev det hvidglødende paa grund af molekulbombardementet, af 
samme grund, der bevirker, at der fremkommer flamme, idet kanon- 
kuglen slaar mod en staalskive. Blev en rubin eller et andet fosfores- 
cerende legeme anbragt for enden af strømmen, saa glødede det med 
sin karakteristiske farve, og blev en bevægelig fløi eller en liden let 
vindmølle stillet saaledes, at strømmen traf den ene side af vingerne, 
saa kom den i rask omdreining. De kræfter, som blev frigjorte ved 
disse forsøg var imidlertid næsten uendelig smaa og kan sammenlignes 
med det fine støvregn fra et stort vandfald, som man endnu ikke har 
været istand til at nyttiggjøre. 
Lad os nu se paa, hvilke fremskridt Tesla har gjort paa denne vei. 
I alle de her refererede forsøg var det forholdsvis langsomt veks¬ 
lende strømme, der bevirkede molekulernes retning, strømme der véks- 
lede 80 til 100 gange i sekundet. Deres virkning svarer omtrent til, 
om vi vilde forsøge at bevirke luftbevægelse og ventilation i et. 
værelse ved at lade en mand spadsere langsomt igjennem det med en 
paraply. Han vilde utvilsomt sætte luften i bevægelse, men saa lang¬ 
somt, at vi ved de almindelige methoder ikke vilde være istand til at 
paavise bevægelsen. Dor at bevirke en raskere luftstrøm maa vi tage 
vor tilflugt til en hurtig roterende vifte eller et andet hensigtsmæssigt 
maskineri. Paa tilsvarende maade i Teslas forsøg. Han har opgivet 
den almindelige dynamomaskine, der, som allerede nævnt giver omtrent 
80 strømvekslinger i sekundet og den almindelige induktionsrulle, der 
giver omtrent samme antal, og konstrueret en ny dynamo, som giver 
20 000 strømvekslinger i sekundet, hvilket antal han ved forskjellige 
kombinationer har øget til mellem 1 og l 1 /^ million! 
Og nu optraadte der med engang en hel ny række af fænomener 
af ny og uanet art. En af de første ting, man iagttog, var, at de nye 
strømme ikke frembragte noget elektrisk stød, enten fordi deres vibra- 
tioner var for hurtige til at fremkalde tilsvarende vibrationer i lege¬ 
mets nerver eller af andre grunde. Mens en almindelig strøm af 
2 000 volts styrke dræber et menneske føles den nye strøm slet ikke,, 
selv naar dens styrke øges til 50 000 volt. 
Man fandt ogsaa, at vibrationerne paa en eller anden maade fore- 
