98 
er der fremkommet en gelatinøs masse, som ved knadning mellem 
valser blir videre bearbeidet. Knadningsprocessen foregaar i begyn- 
deisen i kulden, men senere blir valserne ved damp ophedede til hcn- 
imod 60°. Ved fortsat bearbeidning af massen blir denne fuldstændig 
homogen, mens samtidig alkoholen og våndet fordamper. Tilslut dan¬ 
ner der sig klare gjennemsigtige, ca. 12 mm. tykke plader, som endnu 
engang blir sterkt sammentrykkede i den hydrauliske presse for at 
faa fjernet alle luftblærer. Ønsker man farvet celluloid, saa blir farve- 
stoffet tilsat under knadningen og man kan efter behag benytte pul- 
veragtig farvestof eller alkoholiske opløsninger af anilinfarver. De 
erholdte raa plader blir sædvanligvis sammenpressede i blokke og 
kommer i denne form i handelen som raacelluloid. Til videre forar- 
beidning blir disse blokke ved hjælp af en cirkelsag paanyt skaarne 
itu, hvorved man, for at undgaa for sterk opvarmning, leder en damp- 
strøm paa sagen. Det skaarne celluloid blir tørret godt og ved pres¬ 
ser i varm tilstand bragt i den ønskede form. Celluloidet har sin 
største plasticitet ved ca. 90°, — ved 140° begynder det at opløse 
sig og ved 195° er opløsningen pludselig og total. 
En merkværdig egenskab som celluloidet har tilfælles med enkelte 
metaller og dyrisk horn er dens evne til at lade sig sveise. Ophedede 
celluloidmasser lader sig forene saa fuldkommen med hinanden, at' be- 
røringstederne ganske forsvinder. Ved forarbeidning af celluloid gjøres 
der stor brug af denne egenskab, som ogsaa har givet anledning til 
overordentlig sirlige arbeidsmethoder. Saaledes kan man skuffende 
efterligne skildpadde, malachit og andre flammede naturprodukter, idet 
man knader celluloidmasser med forskjellige farver saaledes, at de 
forskjellige farver ikke ganske blandes, men ligger i striber ved siden 
af hverandre. En flink arbeider kan paa denne maade fremstille efter- 
ligninger, som er aldeles skuffende. Særlig vakre er de af celluloid 
fremstillede elfenben-imitationer, som blir forarbeidede paa den maade,. 
at man lægger tynde blade hvid celluloid af forskjellig gjennemsigtighed 
paa hinanden, og forener dem ved sterkt tryk i opvarmet tilstand til en 
blok, som saa paanyt blir delt op i blade lodret paa lagene. Den 
paa denne maade opnaaede efterligning af det stribede udseende, som 
fint elfenben har, er fuldkommen. Celluloid antager en meget smuk 
politur, som den vedvarende beholder. Den lette lugt af kamfer er 
paa ingen maade ubehagelig og blir ogsaa mindre ved længere. 
tids brug. 
