113 
Bonnerkartet bier konstrueret, maa den derfor have været meget svag, 
hvis den i det hele taget dengang eksisterede, og nu med en forbau¬ 
sende hurtighed have tiltaget i lysstyrke, ellers maatte man allerede 
tidligere have opdaget den. Fandtes den dengang, da Argelander op- 
tog sit stjernekart, saa er siden den tid dens lysstyrke tiltaget til det 
150-dobbelte. 
Det har oftere hændt, at man har havt anledning til at være 
tilstede, naar en ny verden opstod. Af de historiske „nye stjerner“ 
er den bekjendteste den, der i aaret 1572 optraadte i Melkeveien, og 
som Tycho Brahe ansaa som et produkt af denne mægtige stjerne- 
ansamling. Aldrig har man imidlertid havt anledning til at iagttage 
dannelsen af en ny sol med saa ypperlige hjelpemidler, som nu staar 
til astronomernes raadighed. De ypperlige instrumenter, som den 
moderne teknik giver astronomerne i hænde har netop nu udviklet sig 
til en fuldkommenhed, som man for nogle aar siden ikke kunde havt 
haab om at naa. At den nye stjerne allerede flere gange er fotogra- 
feret vil ikke undre nogen; det er noget, som nu kan gjøres i et 
øieblik og uden nogen vanskelighed. Og da man saa sammenlignede 
stjernens billede med dens naboers, saa viste det sig, at den ingen¬ 
lunde altid var mere lyssterk end en, mindre lyssterk end en anden 
af disse, men at dens klarhed var underkastet variationer. I løbet af 
et par timer kunde der paavises et lystab, svarende til over en halv 
stjernestørrelse, hvilket tab imidlertid gjenoprettedes efter 24 timers 
forløb. Nøiagtig samme resultat gav iagttagelse med det ubedækkede 
øie, og det viste sig altsaa, at den nye stjerne hørte til den klasse, 
hvis lysstyrke er variabel i løbet af korte tidsrum. Om disse varia¬ 
tioner er regelmæssige og periodiske, og om stjernen holder sig en 
bestemt tid paa den høieste lysstyrke, som det f. eks. var tilfældet 
med Algol, den bekjendteste blandt de foranderlige stjerner, det har 
endnu ikke ladet sig paavise med sikkerhed. 
Til den astronomiske videnskabs herligste instrumenter hører 
spektroskopet. I dette viser stjernens billede sig ved anvendelsen af 
en cylinderlinse, og efterat have passeret et prisme, som et kontinner- 
ligt broget baand, i lighed med solens spektrum. Som bekjendt inde- 
holder solspektret de Fraunhoferske linjer, af hvis stilling man har 
sluttet sig til, hvilke stoffer der indeholdes i solens lysende hylster. 
Yor stjernes spektrum indeholder foruden disse ogsaa nogle lysende 
linjer, der har lighed med dem, som frembringes af solprotuber- 
8 
