116 
stjernens sande natur og blandt andet ogsaa give os nærmere besked 
om, hvorvidt den første eller den anden af de nævnte theorier for 
stjernens tilblivelse er den sandsynligste. 
Om veirspaadomme .' 1 
Vi har i det foregaaende anført omtrent alle de for en forud- 
sigelse nødvendige elementer. Vi kj ender vindens styrke og retning 
omkring cykloniske og anticykloniske systemer, og dette yder et ud- 
: uerket kjendskab til klimatologien for den egn, med hvilken man be- 
- kjæftiger sig. Vi kj ender ogsaa den sandsynlige vei for de baro- 
.netriske minima. 
Derimod har vi kun meget faa holdepunkter for en bestemmelse- 
af den hurtighed, med hvilken de barometriske minima skrider frem.. 
De midler, af hvilke man, selv efter de allernyeste undersøgelser, kan 
betjene sig, er ikke blevet synderlig bedre. Dette er nu den første^ 
hindring for en forudsigelse. En anden hindring bestaar i følgende r. 
Det er kun sjelden — for vore egne kim om vinteren — at man 
har at gjøre med typiske — vel udviklede cykloner. I dette tilfælde. 
er forudsigelsen meget let, og hvad der tidligere er anført, slaar da. 
næsten til. Men ialmindelighed er disse tilfælde meget sjeldne. Sær¬ 
lig om sommeren er der smaa uregelmæssigheder i det atmosfæriske 
tryk — fiade depressioner — som man kalder partielle eller sekun¬ 
dære minima. Ihvorvel nu isobarkarterne ikke angiver dem uden ved 
smaa uregelmæssigheder i linjerne, gjør de dog, da de netop foraar- 
sager storm, krav paa den største opmerksomhed fra vor side. 
Men hvorledes kan man da paa kjendskabet til fordelingen af det- 
atmosfæriske tryk grunde en nøiagtig veirspaadom? Besvarelsen af 
dette spørgsmaal vilde komme til at gaa udenfor denne populære arti- 
kels ramme. Kun saa meget kan siges: Det, som meteorologen i til¬ 
fælde maa undersøge med største omhu, er isobar- og isothermkarter- 
nes uregelmæssigheder. Under dette arbeide vil ofte erfaringen kunne 
bøde paa endnu ufuldstændige theoretiske kundskaber. 
x ) Af clr. C. Lang, direktør for det meteorologiske institut i Munclien^ 
(Ciel et terré). Slutning fra forrige hefte. 
