almindelige, kræver ikke saa kostbart materiel og volder mindre 
arbeide. 
,,Sjeldne metaller ' 1 som bestanddele af legeringer. En 
bekjendt engelsk metallnrg prof. Roberts Austen har i en tale ved 
det britiske naturforskermøde henledet opmerksomheden paa den be¬ 
tydning, som de metaller muligens kan faa, der endnu er „sjeldne“ 
og kostbare. I 1849 blev magnesium endnu betragtet som en kurio¬ 
sitet; nu er fabrikationen af dette metal en vigtig industri. Barium 
og kalcium kunde naarsomhelst produceres i store mængder, saasnart 
man maatte finde anvendelse for dem i industrien. Mineraler, som 
indeholder molybdæn er ingenlunde sjeldne, og metallet vilde kunne 
leveres til samme pris som tin, hvis man kunde gjøre brug af det. 
Ogsaa vanadium og thallium kunde fremstilles i det store, men deres 
egenskaber i tilsætning til andre metaller er endnu ikke undersøgt. 
Og dog ved vi, at flere af de almindelig anvendte metaller faar nye 
og værdifulde egenskaber ved at blandes med smaa mængder af frem¬ 
mede stoffer. Saaledes bliver f. eks. platina meget haardt ved at til- 
sættes med lidt iridium, og en liden mængde tellur bringer vismuttens 
krystallinske struktur til at forsvinde. En del zirkon til 500 dele guld 
forøger dettes haardhed i betydelig grad, mens den samme mængde vis¬ 
mut forringer dets strækkelighed meget. Krom, kobolt, titan, kad- 
miium, zirkon og wolfram er vel kjendte i metallurgien ; de egenskaber, 
som krom og wolfram i tilsætning til staal meddeler dette, vistes paa 
eklatant maade ved udstillingen i 1889, men derimod kj ender man 
lidet til de to metållers egenskaber i isoleret tilstand. 
Undersøgelser over de egenskaber, som legeringer af de „sjeldne“ 
med de almindelige brugsmetaller har, vil visselig vise sig at være 
lønnende og kan udentvil bryde vei for nye industrier, ogsaa for vort 
lands vedkommende. Der er ikke saa ganske faa af de her nævnte, 
endnu saagodtsom uanVendte metaller, der forekommer i mineraler, der 
er forholdsvis almindelige hos os. Ikke at tale om visse af vore 
mineraler, som indeholder endnu sjeldnere grundstoffer af endnu mere 
ukj endte egenskaber. 
Mangler ved aluminium. Man har nu i temmelig lang tid 
hørt aluminiumet prise ( som „fremtidens metal“ og ogsaa „Naturen“ 
