130 
begivenheder i sit liv, før saapas lang tid er forløbet, at de ikke mere 
optager en sterkt. 
Det er her nødvendigt at foradskikke nogle bemerkninger. 
Naar man vil samle iagttagelser om et saa vanskeligt spørgs- 
maal som dette, saa maa det gjøres med megen omtanke og varsom- 
hed. Spørger man dem ligefrem, saa er der en del mennesker, som, 
nden at raadføre sig med sin hukommelse, blot siger det, som de 
synes er rimeligst, og siden har de af forfængelighedshensyn ondt for 
at gaa fra, hvad de engang har paastaaet. Andre tager det ikke saa 
nøie med sandheden, men lægger mere vegt paa at kunne fremstille 
sig selv som mænd (og endnu oftere som kvinder) med sterk følelse 
og fortæller derfor det, som synes dem mest skikket til at røre til¬ 
hørerne. Paa den anden side maa man jo være varsom med at hen¬ 
føre alle besvarelser, der gaar imod regelen, til en af disse grupper 
af feilagtig fremstilling. Porat opnaa sikre resultater maa man hen¬ 
vende sig til saadanne personer, som man ved er tænksomme og 
vante til at bedømme foreliggende spørgsmaal upartisk og nøiagtigt 
og bringe dem til at forstaa, hvor stor vegt der ligger paa en korrekt 
besvarelse. 
Til disse omstændigheder har jeg taget omhyggeligt hensyn ved 
min lille undersøgelse, og jeg har da paatruffet meget faa tilfælde, der 
strider imod den ovenfor opstillede regel. Selv naar jeg tager samt¬ 
lige besvarelser med, uden at øve nogen kritik, er en stor majoritet 
af besvarelserne i overensstemmelse med denne. 
Indenfor rammen af en tidsskriftartikel kan jeg ikke tænke paa 
at opregne talrige eksempler. Jeg har ovenfor anført et typisk eksem¬ 
pel og skal her endnu nævne et til, da det baade er meget karakteri¬ 
stisk og skriver sig fra en mand, der giver al mulig garanti for iagt- 
tagelsernes sikkerhed og paalidelighed. Han fortæller i en skriftlig 
meddelelse som følger: „Paa aarsdagen for visse behagelige eller 
sørgelige hændelser, naar min tanke hele dagen har været henvendt 
paa en person eller en begivenhed har det hændt mig, at jeg øm 
aftenen, forat drømme om den har koncentreret tankerne endnu 
sterkere om det paagjældende emne. Det har imidlertid aldrig lykkes 
mig at fremkalde drømmen." En anden af mine venner har gang paa 
gang, forat prøve min theori, forsøgt at fremkalde bestemte drømme 
hos sig selv ved om aftenen at tænke intenst paa en eller anden be- 
