146 
Da skaalen blev hængt saa lavt ned, at myrerne kunde berøre den 
med følehornene nedenfra, og da der desuden var lagt smaa j ordklum- 
per opi skaalen, samlede en mængde dyr sig under skaalen, men ingen 
faldt paa den tanke, at stable smaa jordklumper paa hinanden og saa- 
ledes skaffe sig en vei til larverne; alle bar de larverne den lange 
omvei, og der bavde dog bebøvedes meget liden eftertanke for at 
skaffe sig en kortere og bekvemmere vei. Af dette og mange lig¬ 
nende forsøg fremgaar det, at disse dyrs intelligents i mange tilfælde 
er meget liden, mens den i andre er overraskende stor. Da Lubbock 
engang lod den ene side af en tue staa aaben, bebagede dette ikke 
myrerne, og de bentede straks jord fra et langt bortliggende sted, 
og byggede en regelmæssig mur langs denne side, og lod der kun 
være nogle faa aabninger til ind og udgange. 
I en myrestat lever alle indbyggerne i største enigbed og venskab 
med hverandre, men uden at de enkelte medlemmer viser nogen sær¬ 
lig kjærlighed til hinanden, som saa ofte er bleven paastaaet. At de er 
meget omhyggelige for yngelen og at de gjensidig bjælper og bistaar 
hinanden, det er selvsagt hos selskabelige dyr; men stor kjærlighed 
for hinanden føler de alligevel ikke. Da enkelte myr er fra flere tuer 
blev indesperrede i smaa glas, som var lukkede med gaze, og da disse 
glas blev satte fremfor tuerne, saa bekymrede tuens indbyggere sig 
aldeles ikke om sine indesperrede venner og gjorde intetsomhelst for¬ 
søg paa at befri sine kammerater, mens de, hvis det var fiender, som 
var indesperrede, ikke gav sig, før de havde gnavet itu gazen for 
derpaa morderisk at overfalde de fangne og dræbe dem. I myrestaten 
er samfundets velvære hovedsagen, og denne fælles stræben binder 
indbyggerne sammen, mens det ser ud til, at myrerne slet ikke bry- 
der sig om det personlige venskab sig imellem. 
Ligesaa fredelige og venlige en stats indbyggere er indbyrdes, 
ligesaa bitre fiender er de overfor næsten alle andre dyr, enten de nu 
er af deres egen eller en anden art. Mellem myrer og de fleste andre 
insekter hersker der det mest rasende dødsfienskab. Hver fremmed 
myre blir angrebet, forjaget eller dræbt, og hvert insekt blir forbitret 
tilintetgjort og slæbt som et velkommet bytte til tuen. Myrerne ud- 
rydder paa denne maade en masse skadelige insekter og gjør derved 
direkte nytte; det er jo bekjendt, at trær, ved hvis fod der er en 
myretue, ikke blir hjemsøgte af larver. De store vandremyrer og eciton 
i Sydamerika og andre tropiske lande foranstalter endog formelige 
