147 
røvertog. En hel hær af disse myrer bryder op fra boligen og falder 
ind i landet, idet de ødelægger alt levende paa deres vei; de udryd- 
der ikke alene insekter og deres larver, men angriber endog hvirvel- 
dyr og ofte, naar de (rigtignok ikke til eierens glæde) angriber et 
hus, renser de dette fuldstændig for rotter, mus og andet utøi. 
De fleste myrer tager, naar der byder sig en anledning, larver 
og pupper fra andre tuer og opdrager dem i sin egen, hvor de saa blir 
brugte som arbeidere; vi staar her foran den merkværdige foreteelse, 
at myrerne holder slaver. Hos de i hele Europa udbredte slavemyrer 
(formica sanguinea) finder man stadig slaver, som flittig tager del i 
det daglige arbeide. Slavemyrerne foretager fra tid til anden tog til 
andre myrers tuer udelukkende for at røve pupper, som de sen eie 
opdrager til nye slaver. Huber som opdagede denne egenskab hos 
myrerne skildrer et sligt røvertog paa følgende maade: „Paa en 
spadsertur i omegnen af Genf, mellem 4 og 5 om ettermiddagen saa 
jeg en skare af rufescens-mjrev krybe over veien lige for mine fødder. 
De bevægede sig temmelig hurtig og i en sluttet række, 8—10 tommer 
lang og B—4 tommer bred. Inden nogle minutter forlod de veien, 
passerede en hæk og gik ud paa en eng, hvorhen jeg fulgte dem. 
De gik uden at lade sig forstyrre gjennem græsset, og trods de hin¬ 
dringer, de havde at overvinde, blev kolonnen ikke afbrudt. Endelig 
nærmede de sig en tue som var beboet af mørkt askefarvede myrer; 
høien hævede sig op af græsset omtrent 20 fod fra hækken. Nogle 
af indbyggerne bevogtede indgangen, men styrtede sig straks, saasnart 
de opdagede den fremrykkende hær, mod dennes fortrop. I samme øie- 
blik gik der bud til det indre, og deres kammerater kom i skarer ud 
fra sin underjordiske bolig. Hufescens-myveme, som laa med styrken 
af sin hær kun et par skridt væk, paaskyndede sin marsch for at naa 
til foden af tuen. I et øieblik styrtede hele bataljonen sig over de 
askegraa myrer, som efter en kort men haardnakket kamp trak sig 
tilbage til tuen. Nu steg rufescens-mjreme op paa tuen, samlede 
sig i skarer paa dens top og besatte hovedveiene, mens de ved hjælp 
af nogle af kammeraterne lod bryde aabninger i siderne af den. 
Held kronede foretagendet; gjennem den anlagte bresche trængte den 
øvrige hær ind. Opholdet var imidlertid af kort varighed, thi efter 
tre eller fire minutters forløb kom de ud af de samme huller hvori- 
gjennem de var gaaede ind, hver med en puppe eller larve i munden.“ 
Denne myreart (polyergus rufescens) (fig. 5) hvis røvertog her er bleven 
10 * 
