167 
i Europa. Dette stemte ogsaa aldeles med theorien om jordens grad¬ 
vise afkjøling, hvilken de ældre perioders høiere temperaturer almin- 
delig tilskreves; og da paastanden om meget koldere tider ikke stemte 
med hin theori, blev istidens forsvarere anseede som vilde fantaster, 
hvis kjendsgjerninger ikke engang fortjente at undersøges, saa latterlig 
forekom tanken. 
Snart vendte imidlertid strømmen sig. Idet anseede geologer 
besøgte alpedalene, hvor isbræer og jøkler endnu er i virksomhed, 
sloges de af overensstemmelsen mellem de fremtoninger, disse den 
dag idag frembringer, og de, der var iagttagne i Skotlands, Wales og 
Skandinaviens bjergegne, og fra den tid fremstod et antal flittige og 
ivrige forskere, som gjorde denne periode af vor jords ældre historie 
til gjenstand for særlige undersøgelser. Med beundringsværdig udhol- 
denhed har de vidt og bredt gjennemvandret ismarkerne paa den 
nordlige halvkugle og saa skarpsindigt fortolket disses runer, at vi 
nu i store træk formaar at tyde en af de mest forunderlige perioder 
i vor jords historie, nemlig istiden. Talrige kj endsgj erninger, som 
man tidligere enten oversaa eller misforstod, har senere stadig givet 
den antagelse større bekræftelse, at lignende kolde tider har hersket 
i den tertiære, sekundære, ja endog i den palæozoiske jordperiode, 
mens samtidig ogsaa flere og flere vidnesbyrd om en tilsvarende række 
at mellemliggende varme tider er fremdragne. 
Theorien om jordens gradvise af kjøling formaar ikke at forklare 
disse fremtoninger. Der gives derimod en anden, som, skjøndt ei 
uden vanskelighed, fuldt forklarer saa godt som alle de ovenantydede 
kj endsgj erninger, og de fleste geologer har derfor nu med mere eller 
mindre forbehold optaget den. Men kj endsgjerningerne er saa mang¬ 
foldige og vidt spredte, deres tydning sommetider saa dunkel og den 
theori, der skulde forklare dem, ofte saa vanskelig i sin anvendelse, 
at det hele forekommer mange som en haabløs labyrint, mens der 
endog endnu gives dem, der overhovedet nærer betænkelighed ved at 
antage, at istiderne har havt den udstrækning i tid og rum, som man 
i reglen tillægger dem. De forskjellige arktiske ekspeditioner og de 
nyere undersøgelser over havstrømningerne og deres virkninger har 
imidlertid givet saa mange bidrag til denne sags belysning, at en 
kortfattet redegjørelse for kj endsgj erningerne og deres sandsynlige 
forklaring sikkert vil være en større læsekreds velkommen. 
Istiden. Beviserne for en forholdsvis sen istid i den tempere- 
