171 
med jøkler, der mindst havde et omfang, som de, der nu findes i 
Schweiz. 
For Skotlands vedkommende har James Greikie givet en meget 
veiledende beskrivelse af disse forhold. Ifølge ham findes der i alle 
lavlandene og mange af høilandets dale i Skotland uhyre overfladelag 
af ler, sand og grus, undertiden i store dynger, som med mere eller 
mindre sikkerhed kan tilskrives isdrift. Nogle af dem er moræner, 
andre derimod maa tilskrives torvdannelse i ældre søer, som dannedes, 
ved moræner og isdrift, mens derimod andre er hundfald, hidrørende 
fra tider, hvor landet var sænket under havet. Men under alt dette, 
oftest umiddelbart over den faste klippegrund, findes udstrakte lag af 
en fast lermasse, som man med et gammelt ord kunde kalde „teglen u . 
Den er meget fin, sammenholdende, undertiden af stenlignende haard- 
hed, og den er altid fuld af klippestykker og sten, der vel er af 
uregelmæssig form, men glatslebne og delvis afrundede, og næsten alle 
forsynede med ridser og dybe streger, der ofte i forskjellige retninger 
krydse hinanden; paa flere' steder er stenene saa talrige, at der neppe 
er ler nok til at binde dem til en fast masse. I størrelse er de høist 
forskjellige, fra fint grus til klippestykker af flere meter i gjennemsnit. 
Denne „tegl“ findes hovedsagelig i de lavere egne, hvor den dækker 
udstrakte arealer i indtil over 30 m. dybde, hvorimod man i høilan- 
dene kun møder den i mindre pletter, hvor den i nogle af de bredere 
dalstrøg paa grund af strømskyl danner terrasser. I huler paa bakke- 
siderne eller paa andre steder, hvor den har været beskyttet for bort- 
skylning kan man leilighedsvis træffe den i en høide af indtil 800 im 
over havfladen. 
„Teglen u bestaar ikke af flere lag, og de sten, den indeholder, 
er fuldkommen blandede med den, saa det er indlysende, at den ikke 
er bundfældet i vand, ligesom og overfladen af det faste bjerg, hvorpaa 
den ligger, altid er jevnet ved slid og, hvor klippen er en haard, tæt 
stenart, altid er dybt rillet og ridset, mens den, hvor den er blød eller 
grovkornet, har en sterkt brudt overflade, som om den havde været 
udsat for et uhyre tryk. Teglens farve og sammensætning og arten 
af de stene, der findes i den, svarer aldeles til bjergenes i samme 
egn, saa det er indlysende, at det er en stedlig dannelse. Den findes 
under morænerne og stendyngerne og andre følger af isdrift, aldrig 
ovenover, saa det er afgjort, at den maa være dannet paa en tidligere 
tidsperiode. 
