174 
Den flygtige oversigt over de kjendsgjerninger, paa hvilke anta¬ 
gelsen af en istid hviler, maa have overbevist enhver læser om dens 
realitet; Der er neppe nogen videnskabelig slutning, som hviler paa 
et paalideligere grundlag, end denne, og naar vi nogensinde ved for- 
nuftshitninger skal lade os lede fra det kjendte til det ukjendte, fra 
nærværende forhold til de forbigangne, vil vi ikke kunne undlade at 
antage theorien om en istid i alle dens vigtigste træk. Ligesaa sik- 
Dert som de udslukte vulkaner i Auvergne og Yiktoria er vidnesbyrd 
om en tidligere tilværelse af virksomme vulkaner og af flydende lava- 
strømme, saa sikkert beviser de rillede, afslidte klipper, flytteblokkene, 
morænerne og „teglen u , at der tidligere har bestaaet jøkler; thi kun 
ved dem har de kunnet være frembragte. 
Førend denne del af undersøgelsen afsluttes, maa der endnu med¬ 
deles nogle iagttagelser, som synes at pege paa, at der under den store 
istid har været gjentagne perioder med varmt klima, saa meget mere, 
som det har en overveiende bet} 7 dning for den theori, som bedst synes 
at forklare klimatforandringer i almindelighed. 
Som vi har set, kunde „teglen“ kun dannes under et isdække af' 
enorm tykkelse, og hvor der selvfølgelig i de saaledes begravede lande 
ikke kunde have været animalsk eller vegetabilsk liv. I flere egne 
af Skotland har man imidlertid, indskudt imellem lag af „teglen“, fun¬ 
det lag af sand og grus i forening med torvmasse. Sommetider er 
de 7 til 10 m. tykke og indeholder levninger af en uddød okse, den 
irske elg, hesten, rensdyret og mammuth. Der findes altsaa vidnes¬ 
byrd om, at der har været to forskjellige perioder med en overordent¬ 
lig kulde, hvor landet var begravet under is og en mellemliggende 
mildere tid, med tilstrækkelig varighed til, at landet kunde dækkes 
med vegetation og befolkes med store dyr. Man har i flere egne fore- 
taget boringer og derved fundet fire forskjellige lag af sand i en tyk¬ 
kelse fra to til tyve fod. I Nord-Amerika træffer man lignende leier, 
indskudt imellem lag fra istiden, og de indeholder der levninger af 
elefant, mastodon og af den uddøde store bæver. I Schweiz har 
Oswald Heer fundet lignende mellemliggende lag af torvjoid med 
levninger af fure, eg, birk og lærke i forening med ben af elefant, 
rhinoceros, hjort og hulebjørn, samt en mængde insekter. Der synes 
derfor at være fuldt bevis for, at der ikke indtraadte en vedvarende for¬ 
andring fra tempereret til koldt og arktisk klima, som, efter at have 
naaet den høieste kulde, svandt langsomt, men fuldstændig hen; men 
