175 
at der har været sikkert to, maaske mange omvekslinger af arktisk 
og tempereret klima. 
Beviserne for slige omvekslinger er vel ikke talrige, men ved 
nogen eftertanke vil det sees, at der ikke kan ventes mere fuldkom- 
ment bevis, eftersom ethvert efterfølgende isdække nødvendigvis vilde 
sønderknuse eller paa anden maade ødelægge den foregaaende tids 
overfladelevninger, mens de strømme, som maa være opstaaet ved 
isens smeltning, vilde bortvaske, hvad der endnu var bevaret. Det er 
derfor et held, at der i det hele er fundet nogen levninger af planter 
og dyr, der levede imellem isfciderne, og, som man maatte formode, 
synes de at hidrøre fra mellemtider, hvor kulden i hver efterfølgende 
istid synes at have været mindre haard, da altsaa hele isperioden var 
i aftagende. Har der ogsaa været lignende mellemliggende varme 
perioder, mens den tog til, kunde man neppe vente, at spor af dem 
skulde være bevaret, eftersom enhver efterfølgende koldere istid utvilsomt 
vilde have tilintetgjort alle spor af dyr og planteliv i de overfladiske 
jordlag. 
Nu er det ret merkeligt, at den eneste theori, som giver en fyldest- 
gjørende forklaring paa de forandringer, som fremkaldte istiden, ogsaa 
leder til den slutning, at saadanne omskiftelser af varme og kulde maa 
have fundet sted under den store istid; og da den samme theori ogsaa 
mere eller mindre tilfredsstillende forklarer de andre ændringer af 
klimatforholdene, som har efterladt os geologiske merker, skal der i 
det følgende gives et kort uddrag af den. 
De periodiske forandringer i klimatforholdene skyldes 
astronomiske forhold. Den elliptiske bane, i hvilken jorden om- 
kredser solen, har en excentricitet af henved 2 400 000 km. Dette 
bevirker, at jorden undertiden er 4 800 000 km. nærmere solen, end 
til andre tider. Det er en bekjendt sag, at jorden er solen nærmest, 
naar den nordlige halvkugle har vinter, fjernest om sommeren, mens 
det omvendte er tilfældet med den sydlige halvkugle, og det er sik¬ 
kert, at denne eiendommelighed maa have nogen indflydelse, saa vintrene 
i norden bliver mildere, end i syden. Men jorden gjennemløber hur¬ 
tigere den del af banen, der er nærmest solen, saa at vor vinter ikke 
alene er mildere, men og flere dage kortere, end den sydlige halv- 
kugles. Ifald dette forhold var omvendt, saa at vor vinter indtraf, 
naar vi var fjernest fra solen, i apheliet, og vor sommer naar 
vi var den nærmest, i periheliet, vilde vore klimatforhold ændres 
