186 
Eftersom det alt forken er vist, hvorledes det milde klima, der 
nærmede sig et stadigt foraar, i den nordlige hemisfære blev fremkaldt 
paa en tid, da den sydlige var i høi grad isdækket, skal her kun 
antydes, at en høiere grad af excentricitet i det mindste maatte fremkalde 
tilsvarende større virkninger. Derhos ved vi, at betydelige forandrin¬ 
ger af forholdet mellem land og hav er foregaaede siden den miocene 
periode, og det kan vel antages, at disse undertiden har været gun¬ 
stige for klimatforholdene i de arktiske egne. Dette vilde være til- 
fældet, ifald landets udstrækning ved sydpolen var større end nu, saa 
det gav anledning til, at mere sne og is sammenhobedes der. Herved 
vilde Grolfstrømmen lig de andre havstrømninger, der fører varmt vand 
nord paa blive langt sterkere, og var der tillige mindre, høilande ved 
Nordpolen og de amerikanske kystforhold noget ændrede, saa de gav 
de varme strømninger fri adgang til Nordpolen, og vi saa mindes, at 
solens nærhed vilde give hele den tempererede zone et mildere klima 
om vinteren, kan det nok forstaaes at nordpolaregnens vinterkulde 
kunde brydes, trods solens fraværelse i 3 å 4 maaneder. 
Nu for tiden er alle botanikere enige om, at den 3 eller 4 maa¬ 
neder lange polarnat paa ingen maade er en hindring for udviklingen 
af en frodig skowegetation, naar temperaturen og klimatet i alminde- 
lighed ei hindrede .den. Drivhusene i den botaniske have i Peters- 
borg er i 6 maaneder lukkede tæt med matter og dog hindrer dette 
lange mørke ingenlunde, at tropiske planter og palmer bliver dyrkede 
der med held; og i mange arktiske lande er buskplanter tildækkede 
med sne i endnu længere tidsrum. Nei, en nogenlunde rolig luft er 
en langt vigtigere betingelse for udviklingen af bredbladede, dicotyle- 
done træer. Længe vedholdende kolde vinde og storme skader dem 
i høi grad, og det er disse, det skyldes at der paa mange stormfulde 
øer paa den sydlige og nordlige halvkugle ei findes træer, eller at de 
dog er sparsomme. Det er ogsaa det, der kuer træerne i polaregnene 
og bevirker deres dvergagtige udvikling, og det er ogsaa derfor, at de 
imod blæst mere modstandskraftige naaletræer vokser længere imod 
nord, end lige høie løvtræer. Nu er det høist sandsynligt, at der under 
de milde perioder for den nordlige halvkugle, som indtraf underjord- 
banens meget store excentricitet, maa have været mere ro i luften, 
færre vinde, paa grund af temperaturens større ensformighed over 
store strækninger og passatens og modpassatens mindre styrke. En¬ 
hver, der har seet afbildningerne i Oswald Heers verk, „Die fossile 
