188 
begge clele er stoffe, som vi ved erholdes af planteriget. Sukkeret 
og stivelsen undergaar saa en videre bearbeidelse og benyttes til dan¬ 
nelsen af eggehvidestoffe, d. e. den egentlig levende plantesubstans 
og til udskilning af et af cellestof bestaaende skeiet, der giver plan¬ 
terne form og deres dele den nødvendige fasthed. 
Dyrenes ernæring er omvendt. De maa forat kunne leve optage 
i sig de stoffe, planterne har frembragt af kulsyren: sukker, stivelse 
og eggehvidesubstanser. Disse stoffe tager de fra planteverdenen, og 
ved sin fordøielsesproces spalter de dem i deres enklere bestanddele, 
saaledes for en væsentlig del i kulsyre, der ved aandedrættet føres 
tilbage til luften, fra hvilken planterne atter optager den. 
Mari kan sammenfatte hele forskjellen saaledes: planterne er kul- 
syreforbrugende organismer, dyrene kulsyreproducerende, og dette 
kulsyrens kredsløb er grundbetingelsen for det organiske livs besta aen. 
Stansede det derved, at vegetationen forsvandt fra jorden, saa vilde 
det organiske liv idetheletaget gaa tilgrunde. Planteliv er en nødven¬ 
dig forudsætning for det dyriske livs eksistens. 
Her paa jorden er der nu to forskjellige verdener af organiske 
væsener, hvis berøringspunkter med hinanden er temmelig faa, og som 
hver for sig fører sin selvstændige husholdning. Det er dyrene og 
planterne i havet, og dyrene og planterne paa landjorden. 
Ser vi nu efter, hvilke planter det er, som skaffer landjordens 
dyreverden — deri indbefattet mennesket — de til livets ophold nød¬ 
vendige næringsstoffe, saa vil vi finde, at det for en væsentlig del er 
planter, som henføres til græssenes familie, hvortil jo ogsaa kornar- 
terne hører. Der gives temmelig vigtige næringsplanter, som hører 
til andre familier, men græsarterne leverer dog det allerbetydeligste 
og vigtigste bidrag til den planteføde, dyreverdenen behøver. Dyrenes 
og planternes gjensidige forhold vilde forandres en del om alle andre 
vekster forsvandt fra jorden, men forstyrrelsen i naturens husholdning 
for det faste lands vedkommende vilde være langt betydeligere om 
det var græsarterne, som forsvandt. 
Omtrent samme rolle som græsarterne spiller paa landjorden som 
grundlaget for det organiske liv, samme rolle spiller i havet de smaa 
encellede planter, vi i denne artikel skal omtale, og som kaldes for 
kiselalger eller diatomeer. Hvad de mangler i størrelse ligeoverfor 
landjordens vigtigste næringsplanter erstatter de ved sit uhyre antal 
og sin overordentlig sterke formering. Efter H ens ens undersøgelser 
