213 
Indtryk atter udvide sig paa lignende maade som et elastisk legeme, 
>der svulmer ud, naar trykket ophører. 
Det vil let forstaaes, at i vaagen tilstand er der paa grnnd af 
den uafbrudte rækkefølge af nye indtryk liden anledning for de ældre 
til efter en saadan afbrydelse at fortsætte sin bane. Tusener af ind¬ 
tryk bliver derfor dagligen, umiddelbart efterat de er opstaaede, skudte 
ind i glemselens omraade; kun et forholdsvis lidet antal faar ved den 
interesse, de vækker hos os eller ved styrken af de følelser, de frem- 
kalder, kraft til at holde sig i live og bemægtige sig vor opmerksom- 
hed paa de andres bekostning. 
Naar søvnen begynder at nærme sig, bliver bevægelseme i den 
trætte hjerne svagere og svagere; sanseindtrykkene bliver paa grund 
af øinenes lukning og værelsets stilhed mere og mere ubestemte og 
fremkalder mere og mere uklare ideer; tilslut forsvinder bevidstheden, 
og man sover. Da vaagner de afbrudte hjerneindtryk af sin dvale; 
de undertrykte tankeforbindelser kaldes til live igjen og fortsætter sin 
bane, idet de nu ikke mere har nye og sterke indtryk at kjæmpe 
mod, men blot maa optage konkurrancen med andre undertrykte ideer. 
Og er det da ikke naturligt, at de mest undertrykte nu faar overtaget? 
De er som sammentrykte springfjere, og der kan være mere kraft i 
en liden fjer, der er helt sammenbøiet end i en meget stor, hvis 
spænding næsten er ophørt. De store fjere, det er de tanker, der 
har beskjæftiget os meget, hvis spændkraft vi næsten har opbrugt ved 
at lade dem udvide sig frit. De smaa fjere, det er livets tusen 
ubetydeligheder, som vi har skjøvet til side, fordi vi havde andet at 
gjøre end at opholde os ved dem, eller som er traadt i baggrunden 
for vigtigere begivenheder: naar de befries for disse hindringer, saa 
faar de anledning til frit at udvide sig og viser sig da i besiddelse 
af en uventet energi. 
Dette er oprindelsen til vore drømme; dette er grunden til, at 
et indtryk faar overmagt over et andet under søvnen; dette er for¬ 
klaringen paa det tilsyneladende urimelige forhold, at vi oftest drøm¬ 
mer om ting, der intet har at gjøre med det, som sterkest optager 
vore tanker. 
De to faktorer vi her har søgt at belyse — indtrykkets inten¬ 
sitet og den grad, i hvilken det er undertrykt — kommer begge i 
betragtning ved fremkaldelsen af drømme. Oftest vil det være det 
svage, næsten ligegyldige indtryk, der vil gjøre sig gjældende i 
