217 
jeg, at jeg aftenen iforveien havde seet en mulat, hvis ansigt havde 
vakt min opmerksomhed, og at jeg nogle dage tidligere kavde staaet 
og seet paa et barn, som morede sig med at efterligne en abekat i 
manerer og stillinger. Ingen af disse smaabegivenheder havde jeg 
imidlertid nogen egentlig sterk erindring om. 
Tilfælde af denne art spiller visselig en stor rolle i vore drømme 
og gjør dem usammenhængende og bizarre. Man sammenblander paa 
den mest indviklede maade smaatræk, som man husker, og faar saale- 
des isand uvirkelige og fantastiske personer og scener. 
Disse iagttagelser fører til den overbevisning, at hjernens ska- 
bende evne, som for en overfladisk betragtning synes at være af stor 
betydning, i regelen har svært lidet at gjøre med vore drømme. Alle 
disse scener og begivenheder, som synes os at maatte være rene 
fantasiprodukter, er oftest ikke andet end stumper og stykker af ube- 
vidste erindringer, forandrede og forvanskede og sammenføiede paa 
lykke og fromme. 
I enkelte tilfælde har imidlertid virkelig fantasien en utvilsom 
betydning, især naar vi lader vore personer udføre en lang række 
handlinger, der staar i logisk forbindelse med hinanden, men som 
alligevel er aldeles fremmede for virkeligheden. En nat (i den tid da 
den sidste emission af Panama-aktier fandt sted) saa jeg en mand, 
som jeg af en eller anden grund følte mig overbevist om var en fiende 
af foretagendet. Han for igjennem Paris’s gader, og jeg styrtede straks 
efter ham; han tåger en vogn, jeg springer op i en anden og giver 
kusken ordre til ikke at tabe ham af syne; han gaar ind paa et tele¬ 
grafkontor, skriver et telegram og leverer det ind ved skranken; jeg 
har sneget mig efter, river telegrammet fra ham og ser at der staar: 
„Bekjendtgjør overalt, at de Lesseps er død. u Saa tager jeg ham i 
nakken og slæber ham til den offentlige anklager. Det første ophav 
til denne drøm er udentvil noget, jeg har læst i aviserne, men alle 
disse logisk sammenknyttede detaljer var utvilsomt produktet af min 
indbildningskraft. Det er ikke mere en række af billeder der repro- 
duceres, men kun en tankevirksomhed i drømme, og drømmen 
iklæder tanken mere liv og virkelighed, end om jeg i vaagen tilstand 
havde forestillet mig den samme række af begivenheder. 
Ud paa morgensiden, før man ganske vaagner, befinder man sig 
ofte i en tilstand af halvsøvn, i hvilken man endnu drømmer, men 
hvor viljen allerede er vaagnet saapas op, at man efter behag kan 
