227 
et uundværligt kildeskrift til oplysning om de vekstgeografiske — eller 
,,vekstklimatiske“, om man vil tillade os dette ord — forhold i alle 
dele af vort land. Der er i dette omfangsrige og snrakke verk ned¬ 
lagt et nmaadeligt arbeide, ikke af forfatteren alene, der var lederen 
af de forsøg, som danner grundlaget for det, men ogsaa af hans tal- 
rige medarbeidere og meddelere udover landet. Man finder her ud- 
førlige oplysninger om polargrænse, blomstringstid o. s. v. for en 
utallighed af planter, samt afbildninger og beskrivelser af en stor 
inængde i en eller anden henseende merkelige træer og buske. Det 
er et kildeskrift til vort lands veksthistorie, som faa lande besidder 
magen til, og som gjør sin forfatter megen ære, selv om det kanske 
som „videnskabeligt“ botanisk arbeide ikke rager saa særdeles høit. 
Foruden det her nævnte arbeide har Sclitibeler forfattet en 
mængde mindre skrifter, for ikke at tale om hans' af handlinger og 
artikler i tidsskrifter og blade, thi deres tal er stort. Yi skal her 
alene nævne hans „Havebog for Almuen. Christiania 1856“, der har 
oplevet tre oplag og er spredt her i landet i over 25 000 eksemplarer, 
og „Kjøkkenhaven, et Skrift for Dolket. Christiania 1865“, der ogsaa 
har fundet den største udbredelse. Denne bog, som her har oplevet 
tre oplag, er oversat paa Island, i Sverige og i Finland og er i det 
hele udkommet i omtrent 20 000 eksemplarer. 
Det gik forøvrigt med Schubelers virksomhed som med saa man¬ 
gen anden udmerket mands i smaa samfund: TJdlandets ros maatte 
først til, før han kunde blive rigtigt paaskjønnet af sine egne. I 1864 
blev Schubeler lektor og 1866 professor i botanik og direktør for den 
botaniske have i Kristiania, men allerede i 1861 var han promoveret 
til doctor philosophiæ honoris causa fra Universitetet i Breslau. I 
1865 fik han det kongelige selskab for Norges veis guldmedalje 
„i betragtning af hans heldige og nidkjære bestræbelser for fremme 
af havedyrkningen i vort land“. At han var medlem af en uendelighed 
af lærde selskaber, behøver vi ikke at tilføie. J. B. 
Lidt om snyltende alger i molluskskaller. 
I 40—50 aarene befattede en stor del engelske zoologer sig 
med studiet af strukturforholdene i skallerne af nulevende som især 
15* 
