231 
indholdet, saaledes at dette bevarer sin oprindelige struktur. Den 
tillaves paa følgende maade: Til 4 dele 10 % salpetefspre sættes 3 
dele alkohol af 96 % styrke, dertil med forsigtigked og under stadig 
afkjøling 3 dele 0.5 % kromsyre; blandingen antager en blaa-violet 
farve. 
Af snylterne har man især i de senere tider opdaget en mængde 
forskjellige slegter og arter. Det vilde imidlertid her blive en for 
vidtløftig historie at opregne alle disse, hvorfor jeg skal indskrænke 
mig til kun at sige nogle faa ord om de slegter, der hidtil er fundne 
ved Skandinaviens kyster. 
I juli maaned 1884 fandt Lagerheim 1 ) mellem „Skaftø“ og 
„Blaabærsholmen u ved Bohuslånskysten at skallerne af buccinum 
undatum, my a arenaria . den almindelige østers, pecten islandicus, 
pecten maximus o. fl. paa indsiden var befængt med graa-grønne 
pletter. Denne graa-grønne farve gjennemtrængte skalsub stans en alde¬ 
les. Den mikroskopiske undersøgelse viste ham, at pletterne fremkald- 
tes af 2 eiendommelige alger: codiolum polyrluzum (Lagerheim) og 
mastigocoleus testarum. Den første ligner en liden blaagrøn sæk, 
der kun opnaar en størrelse af en 240 /iooo millimeter. Den anden, der 
representerer en ny slegt, ligner perlesnorformede baand, der paa en¬ 
kelte steder løber ud i rørformede skeder, fra hvis fryndsede ender 
der udspringer et eller flere lange fine haar. 
Disse 2 slegter er de eneste, der hidtil er fundne i Skandinavien. 
At de samme repræsenteres ved Norges kyster, derom kan der ei et 
øieblik være tvil. 
Hensigten med denne lille notis er muligens herved at vække 
kystbefolkningens interesse for et nærmere studium af den betydning, 
de omhandlede snyltere maatte have t. eks. for østersens liv i vore 
østersparker. Barthold Hansteen. 
Æ t n a. 
Fra en stor, kredsformig grundflade, som maaler 40 km. i tver- 
snit, hæver sig paa Siciliens østkyst Europas mægtigste vulkan, Ætna. 
1 ) Lagerheim, Ofversigt af Kgl. Vetenskaps-Akademiens Forhandlinger. 
1885. No. 8, p. 21. 
