233 
Ovenfor dette strøg og med en lieldning paa 8 0 kommer skov- 
beltet, il bosco. Endelig har man, det vi har betegnet som skjold- 
bulen, af indbyggerne kaldet Monte gibello. Denne, hvis sider skraaner 
nnder en vinkel paa 32 °, ligner en eliptisk kegle, som paa den ene 
side er styrtet ind, saaledes at der mod øst aabner sig en halvt kjedel- 
formig dal med lodrette vægge, Val del bove. Keglens top danner 
en temmelig vidstrakt, forholdsvis jevn flade, Piano del la.go, paa hvil¬ 
ken der fra oldtiden staar igjen' et monument, som man ialmindelighed 
tilskriver Empedokles, og i den senere tid er opført hytten Casa 
Inglese. Over Piano del lago hæver sig saa den skarpt afgrænsede 
askekegle, hvis skikkelse og høide forandrer sig efter ethvert udbrud. 
Undertiden forsvinder den aldeles. 
De strømme eller gange af lava, som man træffer paa Ætna, fal¬ 
der i flere grupper. De lavaer, man ialmindelighed træffer paa, be- 
staar af dolerit; men i de dybe dalindsnit og kløfter træffer man 
ogsaa paa gange af grønsten og klingsten. I Val del bove fremtræ- 
der især gangene i stor mængde og her træffer man ogsaa alle tre 
slags af dem. Hvert gangsystem har sit centrum, fra hvilket gangene 
ligesom straaler ud. Der er tre saadanne hovedcentrer. Grønstens- 
centret er bestemt af 20 gange, enkelte af 20 m. bredde, klingstens- 
centret af 15 og doleritcentret af 22 gange. En linje mellem disse 
centrer danner vulkanens hovedsnit, og dette gaar n. 36° v. Denne 
linje er merkelig, idet den betegner den spalte paa hvilken den vul¬ 
kanske kraft har arbeidet, saaledes at selv Ætna, som man skulde 
antage for en typisk central vulkan, viser spor af en række. 
Hvad der i særlig grad udmerker Ætna, er den store mængde af 
eruptionskegler, som sidder spredte overalt paa det skjoldformigt hvæl- 
vede terræng, og som næsten alle har udsendt lavastrømme. Disse 
har paa nogle steder trængt frem helt til havet eller til Simetos og 
Onobolas daibund. Der viser sig ved disse lavastrømme, ligesom 
overalt, den gjennemgaaende regel, at strømmen tiltager i bredde alt 
eftersom underlagets heldning aftager. Strømmene tiltager derfor i 
bredde jo længere ned paa skraaningen, de kommer. Man regner at 
der paa Ætna findes, foruden hovedkrateret, omtrent 700 eruptions¬ 
kegler. Talrigst optræder de paa to punkter, hvis forbindelseslinje 
ogsaa har retningen n. 36 0 v. 
Ætnas struktur fremtræder tydeligst ved studiet af den store ind- 
styrtning i keglen, Val del bove. De steile vægge viser sig her op- 
