240 
hjælp af dampfortætn ingen. Dette er altsaa det samme princip som 
hos Worcester, nemlig ved benyttelse af den af Papin opdagede 
fortætning af vanddampen, at frembringe lufttomt ram og derved suge 
våndet ind. Men da nutidens dampmaskiner beror paa anvendelsen 
af et ved dampens virkning bevægeligt stempel og ikke gaar ud 
paa at drive vand i veiret, saa hører Savery’s maskine ikke til de 
første dampmaskiner. Derimod er den ganske vist forbilledet for det 
Hallske saakaldte „pulsometer u , som i den nyere tid tjener til at 
pumpe vand med, men som fremdeles arbeider med liden virkning. 
Papin har alligevel, som følge af, at han tvilede paa sin egen opfin- 
delse, vendt sig til Savary’s maskine, som han forbedrede ved at: 
skyve ind et stempel, for at forebygge den unyttige fortætning af 
dampen ved uddrivelsen, og han forsøgte ogsaa at opnaa dreiebevægelsen 
for at kunne drive aarehjulene i et skib. Da der imidlertid i 1707 
under en af hans forsøg sprang en messing dampgryde, den første 
dampeksplosion, hvorved ogsaa menneskeliv gik tabt, maatte han paa, 
grund af landgrevens vrede forlade landét og besluttede sig til igjen 
at reise til England. Han drog ned ad Eulda paa sit skib, som for¬ 
resten blev drevet ved kaandkraft og ikke, som det for det meste 
blir fortalt, med en dampmaskine. Paa grund af en strid med matro- 
serne blev hans skib slaaet i stykker og han kom aldeles blottet for¬ 
midler til England „hvor han i 1714 i stor fattigdom endte sit liv,, 
der havde været saa rigt paa store forkaabninger, men saa fattigt paa 
glæder ved at faa dem virkeliggjorte. u 
Papins tanke blev ført videre af to engelske haandverkere,. 
Newcomen og Cawlay, som virkelig arbeidede den første damp¬ 
maskine, der fandt indgang i det praktiske liv og som længe holdt sig 
i brug. De havde efter forgjæves forsøg med Savery’s maskine 
faat kjendskab til Papins gjennem fysikeren Pobert Hooke, og 
gjorde — trods Hooke’s fraraadelse — forbedringer ved denne. 
Forbedringen bestod især i, at de sprøitede koldt vand ind i selve 
cylinderen for at bevirke en hurtigere fortætning (1812); dampfrem- 
bringelsen blev ligesom hos Save ry foretaget i en egen dampkjedel,. 
hvis driftsvand saavel som indsprøitningsvand blev taget fra en høiere-, 
beliggende vandbeholder. De ved disse maskiner snart brugte selv- 
virkende føringer skyldes — ifølge en forresten ikke meget troværdig 
fortælling — en gut, H. Potter, som var blit anbetroet at aabne og 
lukke de forskjellige kraner. Da han fandt dette kjedeligt i længden.. 
