245 
■og et centrallegeme, — kjernen (fig. 1, n) —, der i sin kemiske 
sammensætning og i sin struktur er forskjellig fra protoplasmaet. 
Fra dette sidste udgaar en eller flere piskeformede traade (fimrehaar 
■eller flcigéllct, f.), der kar givet gruppen dens navn, og som er bevæ- 
gelsesredskaber. En saadan celle vokser og tiltager til sin dobbelte 
størrelse, hvorefter den undergaar deling’, d. v. s. den spalter sig i 
do ligestore „ datter-celler som nu i sin tur lever og formerer sig 
paa samme maade som deres „moder u (fig. 1 b). Men ved siden af 
•denne veksling mellem vekst og deling — formering, om man vil — 
forekommer der en anden forplantningsmaade, som dog i regelen kun 
indtræder med lange mellemrum. Cellen kan da vokse op til en 
mangedobbelt størrelse, og undergaar derefter ikke en enkelt, men en 
Mg. 1. En flagellat og dens deling, (a udelt individ; b deling foregaaet, men 
individerne endnu sammenbængende.) 
kei række delinger, idet dattercellerne atter spalter sig, umiddelbart 
-etterat være dannede, udenat vokse i mellemtiden. Paa denne maade 
opstaar en kei yngel af ganske smaa celler, der bevæger sig livkgt 
og derfor gjerne kaldes „sværmere“. Her skal vi uden kensyn til 
bevægeligked eller ikke-bevægeligked benævne dem „yngelceller u , den 
oelle af kvilken de er opstaaet „yngel-moder-cellen. u 
Efterat kave forudskikket disse bemerkninger kan vi undersøge 
formeringen kos en liden traadalge ulothrix zonata, som ofte danner et 
grønt overdrag paa stenene i rindende vand. Traadene er rækker af 
tøndeformede celler (fig. 2 A), kver omsluttet af et beskyttende lag 
af cellestof; traaden kan derfor sammenlignes med et rør, der ved 
tvervægge er inddelt i smaarum, med en protoplasmakrop i kvert 
rum. Hver celle kan vokse og formere sig ved tverdeling, idet der 
