261 
Den hele operation, som påa papiret kan se letvint nok ud, er 
imidlertid ikke saa ganske grei, og det er derfor ofte et spændende 
øieblik, naar skraben kommer op til baadæsingen. Kanske bar man i 
flere timer boldt paa at slæbe paa skraben, og denne kommer tom op 
eller bare fyldt med „død u evje (mudder), som ingen dyr indeholder, 
og det er jo ikke noget videre morsomt. Men endnu værre er det, 
om skraben sætter sig fast, og det kan selvfølgelig ogsaa bænde. 
Den kantede jernramme kan bage sig indunder en stor sten eller 
smætte ned i en klipperift og klemme sig fast, og da skal der ofte 
langvarige manøvreringer til forat faa den op igjen; undertiden lykkes 
beiler ikke dette, og touget maa slides af eller kappes. Der er Tycho- 
Erahes dage i skrabning som i alt andet, men bar man øvede folk 
og bærer sig rigtig ad, saa faar man i regelen noget op af havbun- 
Fig. 3. 
dens mangfoldige dyreliv — røde krebs og hvide svampe, fjærformede 
koraller, forunderlige slangestjerner, korstrold og søpindsvin, svære 
søpølser og et utal af smaadyr, ned til rent mikroskopiske, som blot 
zoologens øvede øie opdager i slammet. 
Et andet instrument, som vi ser opstillet i stationens gang, men 
som bidtil bar været lidet anvendt, undtagen paa de store ekspeditioner 
til undersøgelse af bavdybene, er trawlen (fig. 3). Det er det samme 
apparat, som anvendes af fiskerne i Nordsøen, eller en noget modi- 
flceret udgave af dette, og bestaar væsentlig af to jernmeier, som 
oventil er forbundne med en sterk træbom, og mellem bvis bagerste 
ender, der hænger en kjætting. Mellem meierne, oventil fæstet til 
bommen, nedentil til kjættingen, er der ophængt en lang sæk af fin- 
masket net. Ved bjælp af lodder indretter man det saaledes, at ap¬ 
paratet altid, naar det slippes ned paa bunden, kommer til at hvile 
