264 
paa m eierne, og saa slæber man det efter baaden eller fartøiet. Kjæt¬ 
tingen hviler da paa bunden og skummer af kvad der findes af dyr 
paa denne. Trawlen skjærer sig ikke saa dybt ned i mudderet som 
skraben, men er den rigtig behandlet, saa tager den adskilligt med, 
og paa den norske nordhavsekspedition var den tilslut bleven det mest 
anvendte fangstapparat. Af og til tager ogsaa trawlen en fisk med 
sig, hvilket ikke er nogen mangel, men kanske sætter den sig lettere 
fast end skraben, og den anvendes derfor nødig, uden hvor bunden er 
nogenlunde ren. 
Er bunden svært stenet, saa er ogsaa skraben lidet anvendelig, 
og da anvender man kanske bare „svaberter u , d. v. s. lange dusker 
af heglet hamp, der slæbes langs bunden. I hampetrævlerne hænger 
mange dyr sig fast paa grund af de pigger eller knuder, hvormed 
deres hud eller skal er besat, og svaberterne er derfor et ganske godt 
og meget billigt zoologisk fangstredskab, som derfor ogsaa ofte hæn- 
ges fast i skraben eller trawlen, saaledes som man ser paa fig. 3. 
Dette er de væsentligste af de fangstapparater, som vi finder 
under vor inspektionstur, og vi skal derfor fortsætte denne. 
Era gangen kommer man da først ind i et stort „sorteringsrum“ 
(fig. 6), som er bestemt til den foreløbige gjennemsøgning af det indsamlede 
materiale og derfor forsynet med søvands- og ferskvandsledning. Her 
skal ogsaa, naar den rigtige aarstid indtræffer, opstilles udklæknings- 
apparater til foretagelse af praktiske forsøg med opdrætning af for¬ 
skjellige havdyr, fra rogn af. Saadanne forsøg er jo af stor betyd¬ 
ning, hvis man vil gaa igang med udklækning i større skala, for der- 
igjennem at faa forøget fiskebestanden i fjordbassiner, hvor den, paa 
grund af overdreven udfiskning, er formindsket. Det gjælder da, at 
man har fuldstændig paa det rene, paa hvilken maade man bedst gri- 
ber tingen an, og at man ogsaa kjender aarsagen til alle de uheld og 
viderværdigheder, som kan indtræffe under saadanne operationer, og 
midlerne til at undgaa dem. Det er ikke meningen ved stationen at 
drive udklækning i det store; den skal kun være en forsøgsanstalt, 
hvor udklækningen skal studeres under videnskabelig kontrol og 
tilsyn. 
Era sorteringsrummet gaar vi saa videre og kommer ind i det 
saakaldte „pumperum u . Her er der opstillet en broncepumpe, der 
gjennem en rørledning paa over 200 meters længde bringer vand op 
fra et af de dybeste steder i fjorden udenfor stationen. Det gjælder 
