266 
til hvis bagside man har adgang fra pumpernmmefc. I disse beholdere, 
af hvilke den største er omtrent 4 meter lang, er bagvæggen og side- 
væggene opmnrede af beton (cement og pnksten), mens den fjerde 
væg, der vender ind mod akvarierummet, er gjort af tommetykt speil- 
glas. De er alle 1 meter høie og 2—2 x / 2 meter dybe, saa der i de 
længste af dem er noksaa god plads selv for temmelig store fisk. 
Grjennem rør der ender i glasspidser strømmer friskt søvand fra 
reservoirerne dag og nat ned i beholderne, i de mindre beholdere en 
straale, i de to største to i hver. Oventil fly der saa det gamle vand 
lidt efter lidt af, saa hele vandmassen fornyes en eller flere gange 
hver dag alt efter behovet. Denne vandskiftning er nødvendig forat 
skaffe de forurensninger bort som selvfølgelig altid samler sig, hvor 
en hel del dyr aander og spiser. Det er imidlertid ikke den eneste 
hensigt med vandtilførselen. 
I fri sø indeholdes der altid en hel del surstof. Dels udsondrer 
havplanterne under sin vegetationsproces betydelige mængder af dette 
stof, dels opløses der adskillig surstof paa havoverfladen især ved 
bølgeslagets hjælp. Det hvide skum som fremkommer, naar vinden 
bryder bølgetoppene, opstaar derved, at en hel del luftblærer blandes 
med søvandet. Herunder opløses en del af luftens surstof i våndet, 
og senere fordeler dette sig til alle vandets lag og tjener til under¬ 
hold af de dyrs aandedræt, som lever i dette. Havdyrene har jo en 
ganske lignende trang til sursof og — kemisk talt — et ganske Ag¬ 
nende aandedræt som vi landbeboere, kun med den forskjel, at de 
optager i sine gjæller surstof, der er opløst i våndet og usynligt til¬ 
stede i dette, mens vi har adgang til at udnytte luftformigt surstof. 
I akvarierne er intet bølgeslag, der kan bringe surstof ind i vån¬ 
det, og det vil i regelen heller ikke lykkes at holde en større mængde 
havplanter i live, der kan bevirke tilstrækkelig ventilation. Tillige er 
der jo i akvarierne mange flere dyr pr. kubikmeter vand end i aaben sø. 
Der maa derfor sørges for kunstig ventilation, kunstig tilførsel af sur¬ 
stof. Den opnaaes derved, at man lader søvandet, som strømmer 
ned i akvarierne, tage luft med sig. 
Lader man udløbsaabningen for det friske søvand staa nede under 
vandfladen, saa medtager straalen selvfølgelig ingen luft. Hæver man 
den derimod lidt over vandfladen, blot nogle millimeter, saa presser 
den en mængde luft ned i våndet, hvor det fordeler sig i fine luft¬ 
blærer, af hvilke en del opløses mens selvfølgelig en anden del stiger 
