276 
Navigationskunsten før kompassets opfindelse. 
Faa grene af den menneskelige virksomhed har til alle tider 
været saa afhængige af fremskridtene i industri og videnskab som 
sømandens. Det held, de dristigste sømænd havde paa sine opdagelses- 
reiser, har altid været i høi grad afhængig af sømandskunstens ud- 
vikling. Før kompasset blev opfundet, kunde nok den kjække viking 
Leif, søn af Erik den røde, ved tilfældets hjælp opdagede Amerika 
allerede omkring aar 1000, — men menneskeheden havde ingen 
nytte af det, da veien til det eventyrlige Vinland forblev lukket,, 
indtil videnskaben gav sømanden midler til at bestemme det nye 
lands geografiske beliggenhed og finde veien over den endeløse vand- 
flade, de gamles uhyggelige okeanos. 
Styrekunstens udviklingsgang viser fire skarpt adskilte afsnit. 
Det første afsnit omfatter nautiken indtil kompassets opfindelse» 
Det andet afsnit begynder med kompassets opfindelse. 
Som det tredie afsnit betegner vor berømteste nautiker, dr. Breusing, 
opfindelsen af de „voksende søkarter u ved Gerhard Kremer, ogsaa 
kaldt Mercator. 
Det fjerde afsnit falder sammen med opfindelsen af speilsekstanten 
og løsningen paa den opgave at bestemme den geografiske længde ved 
høi sø. 
Her skal vi omtale det første afsnit. Man kan vel antage, at 
den egentlige søfart — som før kompassets oprindelse vistnok ude- 
lukkende blev drevet som kystfart — udviklede sig af skibsfarten 
paa floderne og indsøerne og af kystfiskeriet, som blev drevet i den 
umiddelbareste nærhed af boligen. Man ser jo nutildags noget lig¬ 
nende hos lavtstaaende folkestammer. Forfatteren havde ofte anled¬ 
ning til at iagttage, hvor nødig de fattige ildlændere vovede sig fra 
en bugt af Magelhanstrædet ind i en anden, nærliggende; de hænger 
endnu ved den jord, hvor deres ildsted ligger. 
Hos de ældste kulturfolk finder man ogsaa de første overleverin¬ 
ger om den nautiske kunst, som de anvendte paa sine søtog. Disse 
begyndelser til styrekunsten bestod rigtignok kun af gamle erfarings- 
sætninger, som ofte var sammenblandede med mangeslags overtro. 
Fra Sidon begyndte fønikerne de første kystfarter. Deres lille 
lands ufrugtbarhed gjorde de tapre kanaaniter — som de kaldes i det 
