296 
rager frit i veiret. Ogsaa disse „søfjær (pennatula) er dyrekolo- 
nier ligesom dødningehaanden; de egentlige dyr er smaa polyper, der 
sidder i rader paa fjærfanens arme og strækker sine fangarme ud 
efter føde. Resten af dyret kan vi opfatte som en slags koralstok, 
der imidlertid er ganske blød — kun forsynet med en tynd, stilkfor- 
Fig. 7. Manæter. 
mig skeletstreng i det indre — og efter dyrenes behag kan pustes 
op eller trækkes sammen. 
Den art ; som findes ’i akvariet, og som fiskes op fra nogle og 
tyve favnes dyb, udmerker sig som flere andre havdyr ved, at den 
lyser (phosforescerer) i mørke paa samme maade som morilden. Om 
dette er en egenskab, som dyret selv er i besiddelse af, eller om det 
