303 
parallelt med det, saa liar vi medtaget, hvad der er det væsentlige 
til forstaaelsen af disse dyrs bygning. 
Vi skal endnu blot tilføie, at eggene udvikles i gule eggestokke, 
der som gnle klumper sidder paa indersiden af skallet. Disse gule 
klumper er spiselige, og for deres skyld fanges i middelhavslandene 
.store mængder af søboller. Ogsaa i troperne, i hvis have søbollerne 
forekommer i masser, spises de i stor udstrækning; i de ^fattige 
nordiske lande derimod, hvor føden er sparsom, der foragtes baade 
disse og andre af havets produkter, som kunde være en letvindt 
tilvekst til fiskebefolkningens tarvelige spiseseddel. 
Efterat eggene har forladt moderen gjennemløber de en eiendom¬ 
melig udvikling, som vi i denne kursoriske gjennemgaaelse ikke skal 
Fig. 14. En søpølse ( cucumaria ). 
opholde os ved, og fører en tidlang en „pelagisk“ tilværelse, d. v. s. 
■de svømmer og flyder frit omkring i våndet. Først senere antager de 
mere rolige livsvaner som langsomt omkrybende dyr. 
I hovedtrækkene samme bygning som søbollerne har ogsaa sø- 
.stjerne, slangestjernerne og søpølserne, selvfølgelig med de 
modifikationer som kroppens form paabyder. 
Søstjernernes’ form sees af fig. 10—12; og slangestjernerne kan 
vi betragte som søstjerner, med liden „krop u og meget lange arme. 
Søpølserne derimod er mere ukjendte dyr, som vi derfor skal 
■ofre nogle ord paa. 
Navnet er meget betegnende for disse dyrs udseende. Den ved Ber¬ 
gens kyster almindeligste art (fig. 14) findes i regelen i akvarierum 
:nr. 5 og ser ud som en tyk brun pølse eller agurk, der vælter sig 
